ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 815/2880/18
адміністративне провадження № К/9901/12556/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Шевцової Н.В., 
 
розглянув у  попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Головного управління ДСНС України в Одеській області до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Одеського національного університету імені І.І. Мечникова на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року (головуючий суддя - Філімоненко А.О.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року (головуючий суддя - Потапчук В.О., судді - Семенюк Г.В. , Шляхтицький О.І.) у справі №815/2880/18, -
у с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2018 року Головне управління ДСНС України в Одеській області (далі - ГУ ДСНС України в Одеській області, позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова в якому просить:
1) Застосувати до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю).
2) Зобов`язати Одеський національний університет імені І.І. Мечникова зупинити роботу будівель та приміщень Спортивно-оздоровчої бази відпочинку «ЧОРНОМОРКА» Одеського національного університету імені І.І. Мечникова за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Лиманка, пров. Південносанаторний, 2, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 32 від 18 травня 2018 року за номерами: 3-13, 15.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що   за наслідками проведення позапланової перевірки об`єкта відповідача встановлені 17 порушень, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливість її ефективної ліквідації та рятування людей. Позивач зазначив, що подальша робота СОБВ «Чорноморка» Одеського національного університету імені І.І. Мечникова з виявленими під час перевірки порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року, адміністративний позов Головного управління ДСНС України в Одеській області до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду задоволено.
Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова (код ЄДРПОУ: 02071091, 65082, м. Одеса, вул. Дворянська, 2) шляхом зобов`язання зупинити роботу будівель та приміщень спортивно-оздоровчої бази відпочинку «Чорноморка» Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, розташованого за адресою: Овідіопольский район, с. Лиманка, пров. Південносанаторний, 2, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, зазначених в пунктах 5, 6, 8 Акту перевірки № 32 від 18.05.2018 року, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей.
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, зазначив, що порушення за номерами 3-13, 15 Акту № 32 є такими, що впливають на ризик виникнення незвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей. Судом встановлено, що будь-яких скарг під час проведення позапланового заходу, чи заперечень на Акт № 32, який 18.05.2018 врученого директору СОБВ «ЧОРНОМОРКА» Димову Г.М. , не надходило. Суд не взяв до уваги доводи Відповідача про те, що більшість порушень, вказаних в акті, Відповідачем усунені, а інші порушення будуть усунуті при надходженні коштів на зазначені цілі, оскільки інші порушення також впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей. Таким чином, суд вирішив, що подальша робота СОБВ «Чорноморка» Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, розташованого за адресою: Овідіопольский район, с. Лиманка, пров. Південносанаторний, 2, з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
03 травня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Одеського національного університету імені І.І. Мечникова на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року, в якій відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
На обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує, що більша частина недоліків, що були виявлені під час проведеної позивачем перевірки, усунуті, що підтверджується приписом ДСНС України в Одеській області №60 від 28.08.2018, тобто вважає, що ним вжито заходи із запобігання виникнення загрози життю та здоров`ю людей. Зазначає, що для застосування запобіжних заходів повинна бути наявність обґрунтованих на те підстав для застосування конкретного заходу реагування та його адекватність виявленим порушенням. Вважає, що позивачем не доведено, що перелічені в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей. Вказує, що відсутність доведеної загрози життю і здоров`ю людей є підставою для відмови у позові контролюючого органу про застосування заходів реагування. 
Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Одеський національний університет імені І.І. Мечникова, який за своєю діяльністю належить до об`єктів з високим ступенем ризику, згідно критеріїв наведених у постанові КМ України від 29 лютого 2012 року №306, із змінами, внесеними постановою КМ України № 361 від 04 червня 2015 року.
У період з 14 по 18 травня 2018 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, наказу ГУ ДСНС України в Одеській області № 124 від 19 березня 2018 року "Про здійснення заходів державного нагляду (контролю) у II кварталі 2018 року" на підставі Посвідчення на проведення перевірки від 14 травня 2017 року № 33 провідним інспектором Овідіопольського PC ГУ ДСНС України в Одеській області підполковником служби цивільного захисту Пашевичем В. І., здійснено планову перевірку спортивно-оздоровчої бази відпочинку "Чорноморка" (далі - СОБВ "ЧОРНОМОРКА"), розташованої за адресою: Овідіопольский район, с. Лиманка, пров. Південносанаторний, 2, під час якої перевірено: будівлі, споруди, приміщення, територію з метою перевірки додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено Акт №32 від 18 травня 2018 року (а.с. 14-19).
Актом № 32 встановлені порушення приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-VI далі, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30 грудня 2014 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за №252/26697 та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки, з яких, порушення за номерами 3-13, 15 Акту № 32 є такими, що впливають на ризик виникнення незвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.
Згідно вказаного Акту перевірки позивачем відображено ряд порушень, а саме:
1. Посадові особи не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 "Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у над звичайних ситуаціях". (п. 16. розділ II НАПБ А. 01.001-2014);
2. Не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, відповідно до частини другої статті 40 Кодексу цивільного захисту України
3. Пожежні гідранти не утримуються таким чином, щоб забезпечити безперешкодний забір води пожежними автомобілями, (п. 2.1. підпункт 2 розділ V НАПБ А. 01.001-2014).
4. Не проведено випробування на тиск та витрату води пожежного гідранту з оформленням відповідного акту. (п. 2.1. підпункт 4     розділ V НАПБ А. 01.001- 2014).
5. Приміщення бази відпочинку (корпуси, їдальня, господарські будівлі, тощо) не обладнанні системами автоматичного протипожежного захисту. (п. 1.1. розділ V НАПБ А. 01.001-2014)
6. Коридори, проходи, виходи та інші шляхи евакуації не обладнанні евакуаційним освітленням із світловими покажчиками «ВИХІД» у відповідності до вимог ДБН В. 1.1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» ДБН В.2.5-23-2010 «Проектування електрообладнання об`єктів цивільного призначення» та правил улаштування електроустановок, (п. 2.31, п. 2.32 гл.2 розділ III НАПБ А. 01.001-2014, п.п. 4.74, 4.77 ДБН В 2.5.-28.2006)
7. На вікнах першого поверху спального корпусу встановлено глухі металеві грати. (п. 2.16. гл. 2 розділ III НАПБ А. 01.001-2014)
8. Будівлі не забезпечені установками від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання (будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд». (п. 1.21. розділ IV НАПБ А. 01.001-2014)
9. Дерев`яні конструкції покрівлі їдальні не піддано вогнезахисному оброблянню. (п. 16. розділ III НАПБ А. 01.001-2014)
10. В підсобних приміщеннях не допускається з`єднання електропроводів «в скрутку». (п. 1.6. розділ IV НАПБ А. 01.001-2014)
11. В підсобних приміщеннях та приміщенні їдальні не допускається прокладання електропроводів по дерев`яним конструкціям. (п. 1.12. розділ IV НАПБ А. 01.001-2014)
12. Електророзетки в підсобних приміщеннях та підсобному приміщенні їдальні встановлено на дерев`яні конструкції. (п. 16. розділ IV НАПБ А. 01.001-2014)
13. В підсобних приміщеннях та підсобному приміщенні їдальні не допускається використання пошкоджених електророзеток. (п. 1.17. розділ IV НАПБ А. 01.001-2014)
14. Не проводиться технічне обслуговування пожежних кран-комплектів не рідше одного разу на шість місяців та реєструються результати перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування. (п. 2.2. підпункт 10 розділ V НАПБ А. 01.001-2014)
15. Територію, приміщення не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) відповідно до норм належності. (п. 3.6. розділ V НАПБ А. 01.001-2014)
16. У кімнатах для тимчасового проживання людей не вивішено на видних місцях план евакуації з відповідного поверху із зазначенням даного номеру, кімнати, евакуаційних виходів та шляхів руху до них, місць розміщення первинних засобів пожежогасіння, а також необхідний пояснювальний текст і пам`ятку про дії на випадок пожежі, (п. 16. розділ VI НАПБ А. 01.001-2014)
17. Черговий персонал а також мешканців бази відпочинку не забезпечено засобами індивідуального захисту органів дихання для само рятування людей під час пожежі. (п. 16. розділ VI НАПБ А. 01.001-2014)
Після складання акту №32 у позивача виникли підстави для звернення до суду відповідно до приписів ст. 3 Конституції України, ст.ст. 57,67,68,70 КЦЗУ, ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні види державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", ст. 6, 19-20, 26 КАС України.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання, покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Відповідно ч. 1 ст. 66 Кодексу, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Згідно п.п. 12 ч. 1 ст. 67 цього Кодексу, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, наділений повноваженнями подавати звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємстві окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ст. 68 цього Кодексу, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом;
Частиною 1 ст. 70 цього Кодексу встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема:
- недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно - правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
- нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
- невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
- неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
Згідно з ч. 2 ст. 70 цього Кодексу, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно зі статтею 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Частиною 5 ст. 4 цього Закону передбачено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника.
Підпунктом 57 пункту 4 Указу Президента України №20/2013 від 16 січня 2013 року "Про деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" передбачено, що ДСНС України відповідно до покладених на неї завдань організовує та проводить перевірки додержання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, організації виконання заходів щодо захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно Положення, затвердженого наказом ДСНС України № 507 від 21 вересня 2017 року, ГУ ДСНС України в Одеській області, відповідно до покладених на нього завдань, на відповідній території здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб`єктами господарювання, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до  Кодексу адміністративного судочинства  (далі -КАС України), внесені  Законом України від 15.01.2020 № 460-ІХ, за правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим  Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2 статті 341 КАС України).
Як встановлено судами попередніх інстанцій та не спростовано відповідачем в поданій ним касаційній скарзі, відповідачем у повному обсязі не усунуто виявлені Головним Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Суди попередніх інстанцій, застосовуючи заходи реагування у вигляді зупинення роботи будівель та приміщень спортивно-оздоровчої бази відпочинку «Чорноморка» Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, розташованого за адресою: Овідіопольский район, с. Лиманка, пров. Південносанаторний, 2, вказали на те, що порушення, зазначені за номерами 3-13, 15 в Акті перевірки №32, є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.
Основною підставою для скасування оскаржуваних у справі рішень відповідач в поданій касаційній скарзі зазначив помилковість віднесення виявлених позивачем порушень саме до тих, що створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей. 
Проте Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій та зауважує, що згідно з абзацом 1 частини першої статті 6 Закону №877-V підставою для здійснення позапланового заходу є подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.
Отже, враховуючи, що ГУДСНС в Одеській області є спеціальним органом, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, суд зазначає, що належним доказом усунення зафіксованих в акті перевірки порушень є результати повторної перевірки.
Однак, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача з такою заявою до позивача та, відповідно, висновку позивача про усунення відповідачем усіх порушень, зафіксованих в акті №32 від 18 травня 2018 року.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №823/589/16, від 05 грудня 2019 року у справі №805/1493/17-а, від 10 вересня 2020 року у справі №620/1857/19.
Також Верховний Суд звертає увагу на те, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівель та приміщень спортивно-оздоровчої бази відпочинку «Чорноморка» Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, розташованого за адресою: Овідіопольский район, с. Лиманка, пров. Південносанаторний, 2, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
При цьому, поняття "загроза життю та/або здоров`ю людини" є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено. 
Частиною першою статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.
З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Одеського національного університету імені І.І. Мечникова залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 815/2880/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Н.А. Данилевич В.Е. Мацедонська   Н.В. Шевцова