ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року 
м. Київ
Справа №  922/1644/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О.   В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С.   К.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Харківської міської ради
на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 (головуючий суддя Медуниця О. Є., судді Гребенюк Н. В., Чернота Л. Ф.)
у справі № 922/1644/20
за позовом Харківської міської ради
до 1) Дочірнього підприємства промислової компанії "Нафтогазспецкомплект України" і 2) Колективного підприємства "Сапфір"
про стягнення коштів

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень
1.          Харківська міська рада (позивач) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Дочірнього підприємства промислової компанії "Нафтогазспецкомплект України" (відповідач 1) і Колективного підприємства "Сапфір" (відповідач 2), в якій просить суд стягнути з відповдіача 1 на користь позивача безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 1 319 195,04 грн та 141   849,38 грн стягнути з відповідача 2.
2.          В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що Дочірнє підприємство промислової компанії "Нафтогазспецкомплект України" та Колективне підприємство "Сапфір" всупереч вимогам статей 125-126 ЗК України використовують земельну ділянку по вул. Тахіатаській, 1 у м. Харкові (кадастровий номер 6310136600:04:007:0116) без виникнення права власності на землю, права постійного користування земельною ділянкою та права оренди земельної ділянки, без державної реєстрації, у зв`язку з чим відповідачі зберегли кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою. Тому, на думку Харківської міської ради, відповідачі 1 і 2 на підставі статей 1212-1214 ЦК України зобов`язані відшкодувати позивачу всі доходи, які вони одержали чи могли б одержати від цього майна, оскільки відповідачами порушені права та інтереси позивача щодо неодержаних грошових коштів у розмірі безпідставно збережених коштів у сумі орендної плати за земельну ділянку.
3.          Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №   922/1644/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства промислової компанії "Нафтогазспецкомплект України" на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати 625 387,10 грн. В решті позову до Дочірнього підприємства промислової компанії "Нафтогазспецкомплект України" відмовлено. У задоволенні позову до Колективного підприємства "Сапфір" - відмовлено повністю.
4.          Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Дочірнє підприємство промислової компанії "Нафтогазспецкомплект України" звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило рішення місцевого господарського суду скасувати   та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
5.          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства промислової компанії "Нафтогазспецкомплект України" на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №   922/1644/20.
6.          В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, від Дочірнього підприємства промислової компанії "Нафтогазспецкомплект України" надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справі на підставі пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №   520/18291/2020.
7.          Клопотання обґрунтовано тим, що Харківським окружним адміністративним судом прийнято до провадження справу №   520/18291/2020 за позовом КП "Сапфір" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа ДППК "Нафтогазспецкомплект Україна" про визнання протиправним дій Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо застосування сукупного коефіцієнту Км3 розміром 1,37 при формуванні витягу №   2562/0/45-20 від 19.03.2020 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: 61033, м. Харків, вул. Тахіатаська, 1 кадастровий номер 6310136600:04:007:0116 та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області видати КП "Сапфір" новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: 61033, м.   Харків, вул. Тахіатаська, 1 кадастровий номер 6310136600:04:007:0116 із застосуванням сукупного коефіцієнту Км3 у розмірі 0.5637.
8.          Як зазначив відповідач 1, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який є предметом дослідження у справі №   520/18291/2020, використаний позивачем для визначення розміру безпідставно збережених коштів, які заявлено до стягнення у цій справі.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
9.          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 зупинено апеляційне провадження у справі №   922/1644/20 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній   справі №   520/18291/2020.
10.          Ухвала апеляційного господарського суду аргументована тим, що предметом позову у цій справі є стягнення з відповідачів безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 1 319 195,04 грн, нарахованих у зв`язку із використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів. При розрахунку розміру безпідставно збережених коштів позивачем було застосовано, зокрема, коефіцієнт Км3 1,37, який зазначено у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №   2562/0/45-20 від 19.03.2020.
11.          Разом з тим, предметом позову у справі №   520/18291/2020, що розглядається в Харківському окружному адміністративному суду є визнання протиправним дій Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо застосування сукупного коефіцієнту Км3 розміром 1,37 при формуванні витягу №   2562/0/45-20 від 19.03.2020 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: 61033, м. Харків, вул. Тахіатаська, 1 кадастровий номер 6310136600:04:007:0116 та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати КП «Сапфір» новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: 61033, м.   Харків, вул. Тахіатаська, 1 кадастровий номер 6310136600:04:007:0116 із застосуванням сукупного коефіцієнту Км3 у розмірі 0.5637.
12.          Відтак, за результатами вирішення справи №   520/18291/2020 буде надано висновок стосовно правомірності застосування коефіцієнту Км3 -1,37 при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку використовували відповідачі.
13.          За висновками апеляційного господарського суду, правильність застосованих у витязі коефіцієнтів має суттєве значення для вирішення цього спору, оскільки ці коефіцієнти є базою для здійснених позивачем розрахунків. При цьому, суд апеляційної інстанції не може в межах цієї справи самостійно встановити, чи правильним є застосований при формуванні витягу   коефіцієнт Км3, який зазначений в якості вихідних даних для розрахунку розміру безпідставно збережених коштів.
14.          На підставі викладеного колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку щодо необхідності зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
15.          Харківська міська рада подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 про зупинення провадження у справі та передати праву №   922/1644/20 для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)
16.          Скаржник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції та посилається на те, що ухвала апеляційного господарського суду прийнята з порушенням норм процесуального права з огляду на те, що дослідження окремих коефіцієнтів витягу у цій справі виходить за межі доводів апеляційної скарги та обставин, які підлягають встановленню при розгляді спорів про стягнення безпідставно збережених коштів, у зв`язку з чим, апеляційним господарським судом було порушено положення статті 269 ГПК України.
17.          Також скаржник зазначає про те, що судом апеляційної інстанції не була належним чином обґрунтована об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення адміністративної справи №   520/18291/2020. При цьому, за доводами скаржника, суд апеляційної інстанції помилково послався на об`єктивну неможливість розгляду справи, оскільки Харківською міською радою надані всі докази, які у своїй сукупності дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду у цій справі.
18.          Разом з тим, скаржник зазначає, що відповідач 1 у поданій апеляційній скарзі не навів жодного посилання на незаконність застосування тих чи інших коефіцієнтів, наведених у витязі про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №   2562/0/45-20 від 19.03.2020. Також відповідачем 1 під час розгляду справи судом першої інстанції не надавалось жодного клопотання про зупинення провадження у справі, а також не надавалось жодних контррозрахунків суми безпідставно збережених коштів, розрахунок яких, як вважає відповідач 1, був би здійснений із застосуванням правильного коефіцієнту.
19.          Скаржник зазначає, що у даному випадку суд апеляційної інстанції вийшов за межі дослідження доказів, які стосуються обставин цієї справи та фактів, на які відповідач 1 посилався у апеляційній скарзі, оскільки надання правової оцінки законності застосування Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області кожного з коефіцієнтів зазначених у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виходить за рамки предмета та підстав доказування, а також за межі розгляду судом апеляційної інстанції цієї справи.

Позиція інших учасників справи, викладена у відзивах на касаційну скаргу
20.          Відповідач 1 подав відзив на касаційну скаргу, у якому не погоджуються з доводами касаційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.
21.          Відповідач 1 зазначив, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду, при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватись на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, а відтак правильність застосованих у витязі коефіцієнтів має суттєве значення для вирішення цієї справи, оскільки зазначені коефіцієнти є базою для здійснених позивачем розрахунків. 
22.          Крім того, за доводами відповідача 1, наразі витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №   2562/0/45-20 від 19.03.2020 скасований на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі № 520/18291/2020, до вирішення якої і зупинялось апеляційне провадження у цій справі.
23.          Відповідач 2 не надав відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті   295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

РОЗГЛЯД СПРАВИ ВЕРХОВНИМ СУДОМ
24.          Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 22.04.2021 у зв`язку з перебуванням судді Мачульського Г.М. на лікарняному призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №   922/1644/20, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Случ   О. В. (головуючий), судді: Волковицька Н. О., Могил С.   К.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
25.          Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).

Оцінка аргументів скаржника і висновків апеляційного господарського суду
26.          Підставою для звернення із касаційною скаргою стала незгода скаржника із зупиненням апеляційного провадження у цій справі до вирішення спору в іншій адміністративній справі № 520/18291/2020.
27.          Як свідчать матеріали справи, предметом позову у цій справі є стягнення з відповідачів безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 1   319      195,04 грн, нарахованих у зв`язку із використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів. 
28.          Так, обґрунтування мотивів Східного апеляційного господарського суду щодо зупинення апеляційного провадження з розгляду апеляційної скарги Дочірнього підприємства промислової компанії "Нафтогазспецкомплект України" на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №   922/1644/20 наведені у пунктах 10-13 цієї Постанови
29.          Верховний Суд зазначає, що порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
30.          Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний господарський суд керувався положеннями пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України, відповідно до яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
31.          Таким чином, застосовуючи наведену правову норму, за вимогами статті 234 Господарського процесуального кодексу України, у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали, зокрема щодо неможливості розгляду справи.
32.          Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
33.          Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
34.          Враховуючи положення пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 04.12.2020 у справі №   917/514/19, від 17.04.2019 у справі №   924/645/18, від 15.05.2019 у справі №   904/3935/18, від 20.12.2019 у справі №   910/13234/18, від 29.04.2020 у справі №   903/611/19, від 18.05.2020 у справі №   905/1728/14-908/4808/14.
35.          Апеляційний господарський суд, зупиняючи апеляційне провадження у цій справі до вирішення адміністративної справи №   520/18291/2020 зазначив, зокрема, що вирішення спору про визнання протиправним дій Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо застосування сукупного коефіцієнту Км3 розміром 1,37 при формуванні витягу №   2562/0/45-20 від 19.03.2020 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: 61033, м. Харків, вул. Тахіатаська, 1 кадастровий номер 6310136600:04:007:0116 та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області видати КП "Сапфір" новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: 61033, м.   Харків, вул. Тахіатаська, 1 кадастровий номер 6310136600:04:007:0116 із застосуванням сукупного коефіцієнту Км3 у розмірі 0.5637, має істотне значення для розгляду цієї справи та унеможливлює її розгляд, оскільки правильність застосованих у витязі коефіцієнтів є базою для здійснених позивачем розрахунків.
36.          Однак, Верховний Суд зазначає, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. 
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.01.2021 у справі №   904/8122/17, від 04.12.2020 у справі №   917/514/19, від 06.05.2020 у справі №   910/15293/19.
37.          Колегія суддів зазначає, що апеляційний господарський суд, всупереч положенням процесуальних норм, які регулюють інститут зупинення провадження у справі, зупиняючи апеляційне провадження у справі, в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, з яких він дійшов висновку саме про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним (судом) перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції відповідно до викладених у ньому висновків. Водночас апеляційний господарський суд має достатньо правових підстав та повноважень для розгляду та вирішення по суті цієї справи.
38.          Крім того, Суд бере до уваги викладене у пункті 18 цієї Постанови, а також ту обставину, що відповідач 2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом у справі №   520/18291/2020 вже під час апеляційного перегляду цієї справи.
39.          Верховний суд зазначає, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
40.          Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands, рішення від 27.10.1993, серія A, N 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23.10.1996, Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38). 
У цій частині Суд звертається до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № 910/1667/19.
41.          З огляду на викладене, Верховний Суд вважає, що висновок апеляційного господарського суду про наявність підстав для зупинення апеляційного провадження у цій справі до вирішення адміністративної справи №   520/18291/2020 є таким, що зроблений з порушенням пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, а також з порушенням принципу розумності строків розгляду справи судом. 
42.          Водночас, при розгляді цієї касаційної скарги Верховний Суд враховує, що необґрунтоване зупинення апеляційного провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. При цьому порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
43.          Не звернувши уваги на наведені у цій постанові обставини, апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення апеляційного провадження у цій справі, при цьому порушивши положення пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України. 
44.          Наведеним підтверджуються доводи скаржника, які викладені у касаційній скарзі, натомість доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу, не спростовують помилковості процесуальної дії апеляційного господарського суду щодо зупинення апеляційного провадження у справі №   922/1644/20.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
45.          Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
46.          Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
47.          Частиною 6 статті 310 цього Кодексу встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
48.          За таких обставин, ухвала Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2020, відповідно до статті 310 ГПК України підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справа - направленню для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

Розподіл судових витрат
49.          Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.
2.          Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 у справі №   922/1644/20 скасувати.
3.          Справу №   922/1644/20 передати до Східного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О.   В.   Случ 

Судді                                                                                          Н. О. Волковицька 

                                                                                          С.   К.   Могил