Ухвала
Іменем України 
29 червня 2021 року
м. Київ
справа № 755/20708/19
провадження № 51-2777ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується 
з вказаними судовими рішеннями.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 червня 2021 року касаційну скаргу засудженого 
ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків – 15 днів з дня отримання копії ухвали.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.
Зокрема, засуджений у своїй касаційній скарзі, оскаржуючи, у тому числі, ухвалу апеляційного суду, як і попереднього разу, не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановленні зазначеного судового рішення, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для його скасування чи зміни.
Крім того, як убачається з прохальної частини касаційної скарги, засуджений знову ставить вимогу про призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, однак мотивувальна частина скарги, як і попереднього разу, не містить посилань на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність як на підставу для зміни судових рішень щодо нього 
із наведенням відповідного обґрунтування.
Окрім зазначеного, вимоги засудженого до касаційного суду, викладені у повторно поданій касаційній скарзі, про одночасне скасування ухвали апеляційного суду та зміну вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання шляхом застосування положень ст. 75 КК України є суперечливими та не узгоджуються 
з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Згідно ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк. 
З огляду на те, що засудженим не були виконанні вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу 
на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                              ОСОБА_3