УХВАЛА

16 червня 2021 року  
Київ
справа №260/1584/19
адміністративне провадження №К/9901/11426/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Чиркіна С.М., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України 
на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року 
у справі № 260/1584/19
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України 
третя особа – Військова частина НОМЕР_1 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання  вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України (далі скаржник, відповідач, Міноборони України) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України, викладене у пункті 11 протоколу № 40 від                           29 березня 2019 року щодо відмови позивачу в призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу на підставі абзацу другого частини першої пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, у розмірі – 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.
30 березня 2021 року відповідачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 260/1584/19.
За наслідками автоматизованого розподілу, скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Мельник-Томенко Ж. М. (судді-доповідача), суддів Жука А. В.,           Соколова В. М., про що складено протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2021 року.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 квітня 2021 року для розгляду справи №260/1584/19 визначено колегію суддів у складі Мельник-Томенко Ж. М. (судді-доповідача), суддів Жука А. В., Мартинюк Н. М. (у зв`язку із відпусткою судді Соколова В. М.).
14 квітня 2021 року суддями заявлено самовідводи від участі у розгляді цієї касаційної скарги, які обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого ст. 31 КАС України, без урахування спеціалізації.
Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року заяви суддів                                   Мельник-Томенко Ж. М., Жука А. В., Мартинюк Н. М. про самовідвід задоволено. Відведено суддів Мельник-Томенко Ж. М., Жука А. В., Мартинюк Н. М. від участі у розгляді справи №260/1584/19. Передано матеріали касаційної скарги у справі №260/1584/19 (провадження №К/9901/11426/21) до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому       КАС України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді.
За наслідками повторного автоматизованого розподілу, скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Желєзного І. В. (судді-доповідача), суддів Бевзенка В. М., Берназюка Я. О., про що складено протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 квітня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку із її невідповідністю вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки до такої не додано документ про сплату судового збору та не обґрунтовано наявність підстав касаційного оскарження, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду скаржник надав до суду документ про сплату судового збору та обґрунтував наявність підстав касаційного оскарження, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам КАС України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до положень п. 8 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною 1 ст. 328 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами пп. 1-4 ч. 4 ст.328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
При касаційному оскарженні судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження скаржник повинен обґрунтувати підстави для відкриття касаційного провадження відповідно до ч. 4 ст. 328 та ч. 5 ст. 328 КАС України.
В заяві про усунення недоліків касаційної скарги скаржник посилається на те, що дана справа підлягає касаційному оскарженню на підставі пп. “а” п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, зазначаючи, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Також в касаційній скарзі відповідач посилається на те, що оскаржувані судові рішення не відповідають правовій позиції Верховного Суду, які висловлені у постановах від 21 серпня 2019 року у справі №806/2187/18, від 20 лютого 2020 року у справі №806/714/18,  від 15 липня 2020 року у справі №240/1053/19.
Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підставу на якій подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується, з доводами скаржника про наявність обставин, з якими законодавець обумовлює здійснення касаційного перегляду рішення суду.
Касаційна скарга відповідає вимогам ст. 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 334, 338 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від                         05 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 260/1584/19.
Витребувати з Закарпатського окружного адміністративного суду справу №260/1584/19.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                  І. В. Желєзний
Судді                                                                                                    Я. О. Берназюк 
                                                                                                    С .М. Чиркін