УХВАЛА
Іменем України
 
12 травня 2021 року
м. Київ
 
провадження № 51-4081зп18
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 21 липня 2005 року,
 
встановив:
 
За вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 січня 2004 року ОСОБА_4 засуджено за пунктами «ж, з, і» ст. 93, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ч. 1 ст. 17 ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 19 ч. 3 ст. 142, ч. 6 ст. 19 ст. 69 Кримінального кодексу України (далі – КК) у редакції 1960 року, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 185, ст. 198 КК у редакції 2001 року, з урахуванням ст. 42 КК у редакції 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
 
Ухвалою Верховного Суду України від 21 липня 2005 року вирок залишено без змін.
 
06 травня 2021 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду від засудженого ОСОБА_4 надійшла заява про перегляд ухвали Верховного Суду України від              21 липня 2005 року з підстав «фундаментального дефекту процесу» відповідно до статей 400-4, 400-12 КПК ( у редакції 1960 року). Також вказує, що його звернення не є заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.  
 
Виходячи зі змісту касаційної скарги, засуджений фактично висуває касаційні вимоги, тоді як кримінальна справа щодо нього вже переглядалась Верховним Судом України              21 липня 2005 року і повторний її розгляд в касаційному порядку не допускається, оскільки не передбачений законом.
 
Посилання засудженого на перегляд справи відповідно до положень ст. 400-4 КПК 1960 року є безпідставними оскільки, згідно Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI (2453-17) вказана стаття виключена.
   
Стаття 400-12 КПК у редакції 1960 року, на яку також посилається заявник, передбачала перегляд Верховним Судом України судових рішень постановлених Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ як судом касаційної інстанції, до повноважень якого і було віднесено вирішення в порядку                            ст. 400-18 КПК у редакції 1960 року питання про допуск справи до провадження Верховним Судом України.
 
Чинним кримінальним процесуальним кодексом України (глава 34) передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами, однак таких обставин засуджений не наводить та посилається, що його заява не є заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
       
Тому, з урахуванням викладеного, у відкритті провадження за заявою                     ОСОБА_4 слід відмовити, а заяву з усіма доданими матеріалами – повернути особі, яка її подала.
 
Керуючись ст. 464 КПК, колегія суддів 

 
постановила:
 
Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого  ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 21 липня 2005 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                              ОСОБА_3