ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 квітня 2021 року 	 	справа № 808/1187/16	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року                                         у справі № 808/1187/16 (суддя Прудивус О.В.) за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:
          Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (правонаступником є Головне управління ДПС у Запорізькій області код ЄДРПОУ 44118663) (далі відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати:
          - вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.03.2016 № Ф-0006821702, якою позивачу нараховано суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 78 946,03 грн.;
          - податкове повідомлення-рішення від 28.03.2016 №0000541702 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 45 318,45 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями 36 254,76 грн. та за штрафними санкціями 9 063,69 грн.;
          - податкове повідомлення-рішення від 01.04.2016 № 0001041702 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 2 131,85 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями 1 705,48 грн. та за штрафними санкціями 426,37 грн.;
          - рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску від 28.03.2016 № 000551702 в частині застосованого штрафу у розмірі 8 350,16 грн.
          Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року позовні вимоги позивача було задоволено у повному обсязі. Суд визнав протиправними та скасував оскаржені позивачем рішення відповідача.
          З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач, ним  була подана апеляційна скарга. Відповідач вважає, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставами для скасування судового рішення.
          Доводи скарги зводяться до того, що під час перевірки було виявлено, що позивач протягом 2013-2015 років відносив до складу валових витрат витрати по придбанню товарів, які були отримані ним від постачальників, але не сплачені у рік їх отримання.  Як наслідок, позивач занизив податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2013 рік на суму 3 941,54 грн., за 2014 рік на 21 327,22 грн., за 2015 рік на 10 986,00 грн.. Відповідач стверджує, що оскаржені вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.03.2016 № Ф-0006821702, податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування відносно позивача штрафних санкцій є правомірними і підстави для їх скасування відсутні.
          Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача. У запереченнях стверджує, що суд повно встановив обставини справи та дав належну оцінку доказам, що подавалися обома сторонами. Просить відмовити у задоволенні скарги відповідача.
          Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
          З матеріалів справи встановлено, що позивача зареєстровано як фізичну особу-підприємця 22.11.2005 (т. 1, а.с. 76). До видів діяльності позивача за КВЕД-2010 належать: неспеціалізована оптова торгівля (46.90); механічне оброблення металевих виробів (25.62); виробництво іншого електричного устаткування (27.90); ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування (33.14) (т. 1, а.с. 76).
          З 15.02.2016 по 04.03.2016 контролюючим органом було проведено виїзну планову документальну перевірку позивача з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску та дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015.
          За результатами перевірки було складено акт від 14.03.2016 №620/08-27-17-2-2398017911 (т. 1, а.с. 16-53).
          Перевіркою встановлено порушення позивачем:
          - п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI), а саме заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу за ставкою 34,7% в загальній сумі 78 946,03 грн., у тому числі по періодах 2013р. в сумі 9 111,14 грн., 2014 р. в сумі 47 050,90 грн., 2015 р. в сумі 22 783,99 грн.;
          - п.177.2 ст.177, п.174 ст.177 ПК України, а саме заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 36 254,76 грн., у т.ч. за 2013 р. на суму 3 941,54 грн., 2014 р. на суму 21 327,22 грн., 2015 р. на суму 10 986,00 грн.;
          - п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п.п. 1.3 п. 161 підрозділу 10 ПК України, а саме заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу за 2015 р. в сумі 984,90 грн.;
          - п.п. «в» п.176.1 ст.176 ПК України, а саме завищення валових витрат (т. 1, а.с. 53).
          На підставі акту перевірки відповідачем  прийнято:
          - вимогу про сплату боргу від 14.03.2016 № Ф-0006821702, якою позивачу нараховано суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 78 946,03 грн. (т. 1, а.с. 12);
          - податкове повідомлення-рішення від 28.03.2016 № 0000541702 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 45 318,45 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями  36 254,76 грн. та за штрафними санкціями  9 063,69 грн. (т. 1, а.с. 13);
          - рішення від 28.03.2016р про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 000551702 (т. 1, а.с. 14).
          Листом від 01.04.2016 № 1307/10/08-27-13-02 «Про внесення змін до акту планової перевірки» викладено у новій редакції таблицю «Зведені дані щодо задекларованих та встановленого у ході проведення перевірки завищення чистого доходу за 2015 рік» та прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 01.04.2016 № 0001041702 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 2 131,85 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями 1 705,48 грн. та за штрафними санкціями 426,37 грн.
          Позивач, не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями, вважаючи їх протиправними,  звернувся до суду з  позовом про їх скасування.
          Суд першої інстанції, задовольнив позовні вимоги. Так, скасовуючи оскаржені позивачем рішення відповідача, суд вказав на безпідставність їх прийняття, оскільки позивачем спростовано висновки акту перевірки про допущення порушень вимог податкового законодавства.
          Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування рішення,  з огляду на наступне.
          За висновками контролюючого органу, відображеними у акті перевірки, позивач протягом 2013-2015 років відносив до складу валових витрат витрати по придбанню товарів, які були отримані ним від постачальників, але не сплачені у рік їх отримання. Як наслідок, позивач занизив податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2013 рік на суму 3 941,54 грн., за 2014 рік на 21 327,22 грн., за 2015 рік на 10 986,00 грн..
          З матеріалів справи встановлено, що 30.09.2012 між ТОВ «Енергія-сварка ГмбХ» та позивачем укладено договір оренди обладнання № 01/12 (т. 1, а.с. 103-104) та підписано акт приймання-передачі обладнання до Договору  (т. 1, а.с. 105).
          За умовами цього договору ТОВ «Енергія-сварка ГмбХ» передає, а позивач приймає у строкове платне користування обладнання, а саме станок вертикально свердлильний 10-32, строк дії договору з 30.09.2012 по 31.12.2013.
02.01.2014 сторони підписали Додаткову угоду № 2, якою продовжили до 31.12.2016 строк дії Договору від 30.09.2012 № 01/12 (т. 1, а.с. 106).
Крім того, 21.11.2012 між ТОВ «Енергія-сварка ГмбХ» та позивачем було також укладено договір оренди нежитлового приміщення № 01/12 (т. 1, а.с. 99-100). За умовами договору ТОВ «Енергія-сварка ГмбХ» передає, а позивач приймає у строкове платне користування частину нежитлового приміщення площею 327,68 кв.м., що розташоване за адресою: 69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 121-В. Відповідно до п. 1.2. договору позивач повинен використовувати нежитлове приміщення з метою організації виробництва товарів народного споживання. Строки дії договору було продовжено (т. 1, а.с. 102).
Орендоване приміщення та техніку позивач використовував для виготовлення та подальшої реалізації продукції, а саме зварювального обладнання.
У період з 2013 року по 2015 рік позивач мав фінансово-господарські відносини з такими контрагентами: підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ», ТОВ «Роки-Вест», ТОВ «Сіммерон Україна», ФОП ОСОБА_2 , ПП «Фахівець-П»,             ЗФ ПАТ «Солди і Ко» ТОВ «Інтер Інформ».
04.12.2013 на підставі договору поставки, укладеного між позивачем та підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ», останнім виписано позивачу видаткову накладну № 10480 (т. 1, а.с. 113) на загальну суму 14 444,22 грн., в т.ч. ПДВ 2 407,37 грн., та прибуткову накладну № ПН-0000522 (т. 1, а.с. 114) на загальну суму 14 444,22 грн., в т.ч. ПДВ 2 407,37 грн. на такий товар із урахуванням конфігурацій: гніздо; штекер; спрей проти налипання; електродотримач; пальник. Також, підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ» було складено рахунок-фактуру від 03.12.2013 № 10976 на відповідні суми із зазначенням конкретного найменування товару (т. 1, а.с. 112).
Позивач 09.01.2014 перерахував підприємству з іноземними інвестиціями «Бінцель Україна ГмбХ» платіж у розмірі 14 444,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09.01.2014 № 3128 (т. 1, а.с. 115).
Враховуючи, що позивач отримав виручку від виготовленої продукції по видатковій накладній від 04.12.2013 № 10480 у період з 11.12.2013 по 30.12.2013, сума витрат, які були враховані позивачем для визначення об`єкта оподаткування у грудні 2013 році за даними Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), склала 4 778,65 грн. Зазначена сума підтверджується наявними у матеріалах справи копіями оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 281, таблицею руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по видатковій накладній від 04.12.2013 № 10480 та зведеною таблицею по витратам за 2013 рік (т. 1, а.с. 118; т. 4, а.с. 142-145).
12.11.2014 на підставі договору поставки від 02.01.2014 № 425/1_2014, укладеного між позивачем та підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ», останнім виписано позивачу видаткову накладну № 7649 (т. 1, а.с. 150) на загальну суму 50 757,66 грн., в т.ч. ПДВ 8 459,61 грн., та прибуткову накладну № ПН-0000519 (т. 1, а.с. 151) на загальну суму 50 757,66 грн., в т.ч. ПДВ 8 459,61 грн. на такий товар із урахуванням конфігурацій: гніздо; штекер; електродотримач; пальник. Також, підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ» було складено рахунок-фактуру від 10.11.2014 № 8323 на відповідні суми із зазначенням конкретного найменування товару (т. 1, а.с. 149).
Оскільки позивач отримав виручку від виготовленої продукції по видатковій накладній від 12.11.2014 № 7649 у період з 18.11.2014 по 19.12.2014, сума витрат, що були враховані позивачем для визначення об`єкта оподаткування у листопаді-грудні 2014 році по взаємовідносинах з підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ» за даними Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), склала 29 418,25 грн. Зазначена сума підтверджується наявними у матеріалах справи копіями оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 281, таблицею руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по видатковій накладній від 12.11.2014 № 7649 та зведеною таблицею по витратам за 2014 рік (т. 1, а.с. 153; т. 4, а.с. 146-150).
04.12.2014 на підставі договору поставки від 02.01.2014 № 425/1_2014, укладеного між позивачем та підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ», останнім виписано позивачу видаткову накладну № 8241 (т. 1, а.с. 159) на загальну суму 53 402,58 грн., в т.ч. ПДВ 8 900,43 грн., та прибуткову накладну № ПН-0000555 (т. 1, а.с. 160) на загальну суму 53 402,58 грн., в т.ч. ПДВ 8 900,43 грн. на такий товар із урахуванням конфігурацій: пальник; електродотримач; штекер; накінечник; спрей проти налипання. Також, підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ» було складено рахунок-фактуру від 04.12.2014 № 9005 на відповідні суми із зазначенням конкретного найменування товару (т. 1, а.с. 158).
Враховуючи, що позивач отримав виручку від виготовленої продукції по видатковій накладній від 04.12.2014 № 8241 у період з 04.12.2014 по 31.12.2014, сума витрат, що були враховані позивачем для визначення об`єкта оподаткування у грудні 2014 року по взаємовідносинах з підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ» за даними Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), склала 17 591,75 грн. Зазначена сума підтверджується наявними у матеріалах справи копіями оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 281, таблицею руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по видатковій накладній від 04.12.2014 № 8241 та зведеною таблицею по витратам за 2014 рік (т. 1, а.с. 161; т. 4, а.с. 151-155).
Також, 16.12.2014 на підставі договору поставки, укладеного між позивачем та Приватним підприємством «Рокі-Вест», останнім виписано позивачу видаткову накладну № 655 (т. 1, а.с. 200) на загальну суму 24 692,87 грн., в т.ч. ПДВ 4 115,48 грн., та прибуткову накладну № ПН-0000571 (т. 1, а.с. 201) на загальну суму 24 692,87 грн., в т.ч. ПДВ 4 115,48 грн. на такий товар із урахуванням конфігурацій: перемикач; переключатель. Також, Приватним підприємством «Рокі-Вест» було складено рахунок на оплату від 09.12.2014 № 1137 на відповідні суми із зазначенням конкретного найменування товару (т. 1, а.с. 199).
Позивач 08.01.2015 та 27.01.2015 перерахував Приватному підприємству «Рокі-Вест» платежі у розмірі 23 000,00 грн. та 7 402,18 грн. відповідно, що підтверджується платіжними дорученнями від 08.01.2015 № 1039 та від 27.01.2015 № 1056 (т. 1, а.с. 202, 203).
Оскільки позивач отримав виручку від виготовленої продукції по видатковій накладній від 16.12.2014 № 655 у період з 16.12.2014 по 31.12.2014, сума витрат, що були враховані позивачем для визначення об`єкта оподаткування у грудні 2014 року по взаємовідносинах з Приватним підприємством «Рокі-Вест» за даними Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), склала 7 260,74 грн. Зазначена сума підтверджується наявними у матеріалах справи копіями оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 281, таблицею руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по видатковій накладній від 16.12.2014 № 655 та зведеною таблицею по витратам за 2014 рік (т. 1, а.с. 204; т. 4, а.с. 159).
23.12.2014 на підставі договору поставки, укладеного між позивачем та ТОВ «Сімметрон-Україна», останнім виписано позивачу видаткову накладну № 11500602 (т. 1, а.с. 207) на загальну суму 31 891,20 грн., в т.ч. ПДВ 5 315,20 грн., та прибуткову накладну № ПН-0000581 (т. 1, а.с. 208) на загальну суму 31 891,20 грн., в т.ч. ПДВ 5 315,20 грн. на такий товар із урахуванням конфігурацій: діод; конденсатор; транзистор. Також, ТОВ «Сімметрон-Україна» було складено рахунок на оплату від 18.12.2014 № 11500602 на відповідні суми із зазначенням конкретного найменування товару (т. 1, а.с. 206).
Позивач 23.01.2015 перерахував ТОВ «Сімметрон-Україна» платіж у розмірі 31 891,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 23.01.2015 № 1050 (т. 1, а.с. 209).
Враховуючи, що позивач отримав виручку від виготовленої продукції по видатковій накладній від 23.12.2014 № 11500602 у період з 26.12.2014 по 30.12.2014, сума витрат, що були враховані позивачем для визначення об`єкта оподаткування у грудні 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ «Сімметрон-Україна» за даними Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), склала 1 521,30 грн. Зазначена сума підтверджується наявними у матеріалах справи копіями оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 281, таблицею руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по видатковій накладній від 23.12.2014 № 11500602 та зведеною таблицею по витратам за 2014 рік (т. 1, а.с. 210; т. 4, а.с. 160).
Крім того, 03.12.2014 ФОП ОСОБА_2 виписав позивачу видаткову накладну  № РН-0000952 (т. 1, а.с. 174) на загальну суму 8 714,74 грн., в т.ч. ПДВ 1 452,46 грн., та прибуткову накладну № ПН-0000554 (т. 1, а.с. 175) на загальну суму 8 714,74 грн., в т.ч. ПДВ 1452,46 грн. на такий товар із урахуванням конфігурацій: осердця феритові; сердечник; каркас; лента електроізоляційна. Також, ФОП ОСОБА_2 склав рахунок-фактуру від 02.12.2014 № СФ-0000987 на відповідні суми із зазначенням конкретного найменування товару (т. 1, а.с. 173).
Оскільки позивач отримав виручку від виготовленої продукції по видатковій накладній від 03.12.2014 № 952 у період з 10.12.2014 по 30.12.2014, сума витрат, що були враховані позивачем для визначення об`єкта оподаткування у грудні 2014 року по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_2  за даними Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), склала 1 630,16 грн. Зазначена сума підтверджується наявними у матеріалах справи копіями оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 281, таблицею руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по видатковій накладній від 03.12.2014 № РН-0000952 та зведеною таблицею по витратам за 2014 рік (т. 1, а.с. 176; т. 4, а.с. 157-158).
08.12.2014 ФОП ОСОБА_2 виписав позивачу видаткову накладну № РН-0000960 (т. 1, а.с. 178) на загальну суму 1 024,80 грн., в т.ч. ПДВ 170,80 грн., та прибуткову накладну № ПН-0000565 (т. 1, а.с. 180) на загальну суму 1 024,80 грн., в т.ч. ПДВ 170,80 грн. на такий товар із урахуванням конфігурацій: осердця феритові. Також, ФОП ОСОБА_2 склав рахунок-фактуру від 08.12.2014 № СФ-0001002 на відповідні суми із зазначенням конкретного найменування товару (т. 1, а.с. 177).
Враховуючи, що позивач отримав виручку від виготовленої продукції по видатковій накладній від 08.12.2014 № 960 у період з 06.12.2014 по 31.12.2014, сума витрат, що були враховані позивачем для визначення об`єкта оподаткування у грудні 2014 року по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_2  за даними Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), склала 68,32 грн. Зазначена сума підтверджується наявними у матеріалах справи копіями оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 281, таблицею руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по видатковій накладній від 08.12.2014 № РН-0000960 та зведеною таблицею по витратам за 2014 рік (т. 1, а.с. 179; т. 4, а.с. 158).
08.12.2014 ПП «Фахівець-П» виписало позивачу видаткову накладну № 2779 (т. 1, а.с. 168) на загальну суму 6 910,80 грн., в т.ч. ПДВ 1 151,80 грн., та прибуткову накладну № ПН-0000578 (т. 1, а.с. 169) на загальну суму 6 910,80 грн., в т.ч. ПДВ 1 151,80 грн. на такий товар: клапан. Також, ПП «Фахівець» було складено рахунок на оплату від 04.12.2014 № DZKSP003790 на відповідні суми із зазначенням конкретного найменування товару (т. 1, а.с. 167).
Позивач 05.01.2015 перерахував ПП «Фахівець-П» платіж у розмірі 6 910,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.01.2015 № 1032 (т. 1, а.с. 170).
Оскільки позивач отримав виручку від виготовленої продукції по видатковій накладній від 06.12.2014 № 960 у період з 26.12.2014 по 30.12.2014, сума витрат, що були враховані позивачем для визначення об`єкта оподаткування у грудні 2014 року по взаємовідносинах з ПП «Фахівець-П» за даними Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), склала 57,59 грн. Зазначена сума підтверджується наявними у матеріалах справи копіями оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 281, таблицею руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по видатковій накладній від 08.12.2014 № 2779 та зведеною таблицею по витратам за 2014 рік (т. 1, а.с. 210; т. 4, а.с. 156).
Таким чином, загальна сума витрат, яку позивач врахував для визначення об`єкта оподаткування у 2014 році, склала 57 548,11 грн. (29 418,25 грн. + 17 591,75 грн. + 7 260,74 грн. + 1 521,30 грн. + 1 630,16 грн. + 68,32 грн. + 57,59 грн. = 57 548,11 грн.).
03.12.2015 на підставі договору поставки від 02.01.2014 № 425/1_2014, укладеного між позивачем та підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ», останнім виписано позивачу видаткову накладну № 9082 (т. 2, а.с. 17) на загальну суму 86 490,30 грн., в т.ч. ПДВ 14 415,05 грн., та прибуткову накладну № ПН-0000610 (т. 2, а.с. 18) на загальну суму 86 490,30 грн., в т.ч. ПДВ 14 415,05 грн. на такий товар із урахуванням конфігурацій: пальник; електродотримач; штекер; пальник. Також, підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ» було складено рахунок-фактуру від 03.12.2015 № 10437 на відповідні суми із зазначенням конкретного найменування товару (т. 2, а.с. 16).
Враховуючи, що позивач отримав виручку від виготовленої продукції по видатковій накладній від 03.12.2014 № 9082 у період з 04.12.2015 по 28.12.2015, сума витрат, що була врахована позивачем для визначення об`єкта оподаткування у грудні 2015 року по взаємовідносинах з підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ» за даними Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), склала 25 315,48 грн. Зазначена сума підтверджується наявними у матеріалах справи копіями оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 281, таблицею руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по видатковій накладній від 03.12.2015 № 9082 та зведеною таблицею по витратам за 2015 рік (т. 2, а.с. 19; т. 4, а.с. 161-163).
22.12.2015 на підставі договору поставки від 02.01.2014 № 425/1_2014, укладеного між позивачем та підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ», останнім виписано позивачу видаткову накладну № 9572 (т. 2, а.с. 25) на загальну суму 688,04 грн., в т.ч. ПДВ 113,34 грн., та прибуткову накладну № ПН-0000648 (т. 2, а.с. 26) на загальну суму 688,04 грн., в т.ч. ПДВ 113,34 грн. на такий товар: зажим маси. Також, підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ» було складено рахунок-фактуру від 22.12.2015 № 11015 на відповідні суми із зазначенням конкретного найменування товару (т. 2, а.с. 24).
Оскільки позивач отримав виручку від виготовленої продукції по видатковій накладній від 22.12.2015 № 9572 у період з 22.12.2015 по 24.12.2015, сума витрат, що були враховані позивачем для визначення об`єкта оподаткування у 2015 грудні року по взаємовідносинах з підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ» за даними Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), склала 377,80 грн. Зазначена сума підтверджується наявними у матеріалах справи копіями оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 281, таблицею руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по видатковій накладній від 22.12.2015 № 9572 та зведеною таблицею по витратам за 2015 рік (т. 2, а.с. 29; т. 4, а.с. 164).
25.12.2015 на підставі договору поставки від 02.01.2014 № 425/1_2014, укладеного між позивачем та підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ», останнім виписано позивачу видаткову накладну № 9750 (т. 2, а.с. 31) на загальну суму 27 582,00 грн., в т.ч. ПДВ 4 597,00 грн., та прибуткову накладну № ПН-0000649 (т. 2, а.с. 32) на загальну суму 27 582,00 грн., в т.ч. ПДВ 4 597,00 грн. на такий товар: пальник; накінечник; спрей для липання. Також, підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ» було складено рахунок-фактуру від 25.12.2015 № 11188 на відповідні суми із зазначенням конкретного найменування товару (т. 2, а.с. 30).
Враховуючи, що позивач отримав виручку від виготовленої продукції по видатковій накладній від 25.12.2015 № 9750 у період з 25.12.2015 по 30.12.2015, сума витрат, що були враховані позивачем для визначення об`єкта оподаткування у грудні 2015 року по взаємовідносинах з підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ» за даними Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), склала 9 605,30 грн. Зазначена сума підтверджується наявними у матеріалах справи копіями оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 281, таблицею руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по видатковій накладній від 25.12.2015 № 9750 та зведеною таблицею по витратам за 2015 рік (т. 2, а.с. 35; т. 4, а.с. 165).
Також, 25.12.2015 ЗФ ПАТ «Солді і Ко» виписало позивачу видаткову накладну № 507409 (т. 2, а.с. 37) на загальну суму 4 831,08 грн., в т.ч. ПДВ 805,18 грн., та прибуткову накладну № ПН-0000651 (т. 2, а.с. 38) на загальну суму 4 831,08 грн., в т.ч. ПДВ 805,18 грн. на такий товар: болт; гайка; шайба; заклепка; стяжка прозора. Також, ЗФ ПАТ «Солді і Ко» було складено рахунок-фактуру від 25.12.2015 № 510977 на відповідні суми із зазначенням конкретного найменування товару (т. 2, а.с. 36).
Оскільки позивач отримав виручку від виготовленої продукції по видатковій накладній від 25.12.2015 № 507409 у період з 25.12.2015 по 30.12.2015, сума витрат, що була врахована позивачем для визначення об`єкта оподаткування у грудні 2015 року по взаємовідносинах з ЗФ ПАТ «Солді і Ко» за даними Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), склала 286,98 грн. Зазначена сума підтверджується наявними у матеріалах справи копіями оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 281, таблицею руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по видатковій накладній від 25.12.2015 № 507409 та зведеною таблицею по витратам за 2015 рік (т. 2, а.с. 40; т. 4, а.с. 166).
Загальна сума витрат, яку позивач врахував для визначення об`єкта оподаткування у 2015 році, складає 35 585,56 грн. (377,80 грн. + 25 315,48 грн. + 9 605,30 грн. + 286,98 грн. =                         35 585,56 грн.).
Кожна партія отриманих запасів відображена позивачем в аналітичних рахунках 281 «Товари на складі» (т. 2, а.с. 188-205; т. 3, а.с. 35-88, 191-203; т. 5, 15-236; т. 6, а.с. 1-230), підсумки яких включені до бухгалтерського та податкового обліку.
позивач формував та сплачував до бюджету податок на доходи фізичних осіб, які сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, у тому періоді, в якому реалізовував вироблену продукцію.
          Надаючи оцінку обґрунтованості висновків податкового органу та правомірності оскаржуваних рішень, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень статті 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування доходів фізичних осіб-підприємців є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця. До переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.
          Позивачем на підтвердження факту здійснення господарських операцій надано всі первинні документи, які складені відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, видаткові та прибуткові накладні, рахунки-фактури, а також проведено оплату поставленого товару, що підтверджується платіжними дорученнями.
          Як встановлено судом, позивач формував понесені витрати по придбаним товарам у тому звітному періоді, в якому отримував дохід від реалізації виготовленої та реалізованої власної продукції, з відображенням бухгалтерських показників у Книзі обліку доходів та витрат, таблиці руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції, що відповідає вимогам податкового законодавства та свідчить про правомірність дій платника податків.
          Жодних недоліків ведення ФОП ОСОБА_3 . Книги обліку доходів і витрат перевіркою не було встановлено.
          Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.
          Згідно з п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.
          За приписами п.п. 138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 38.11 цієї статті, п. 140.2-140.5 ст.140, ст.ст. 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.
          Судом встановлено, що у досліджуваному відповідачем періоді позивач мав господарські взаємовідносини з підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «Бінцель Україна ГмбХ», ТОВ «Роки-Вест», ТОВ «Сіммерон Україна», ФОП ОСОБА_2 , ПП «Фахівець-П», ЗФ ПАТ «Солді і Ко» ТОВ «Інтер Інформ», у яких він придбавав комплектуючі для виробництва власної продукції.
          Господарські операції позивача з вказаними вище контрагентами відповідають меті його діяльності та підтверджуються первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, а саме: копіями податкових та видаткових накладних, які складені за результатами проведених операцій та не мають дефектів форми, змісту або походження; копіями платіжних доручень та рахунків-фактур (т. 1, а.с. 112-137).
          Понесені витрати позивач формував у періоді отримання доходів від реалізації виготовленої із придбаних комплектуючих продукції (зварювального обладнання), про що свідчать дані Книги обліку доходів та витрат (т. 2, а.с. 50-177), а також таблиці руху товарно-матеріальних цінностей та готової продукції по досліджуваним видатковим накладним (т. 4, а.с. 142-166; т. 5, а.с. 3-12). Отже, позивач діяв у відповідності до вимог п.138.4 ПК України, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.
          Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності податкових повідомлень-рішень № 0000541702 та                          № 0001041702, винесених Запорізькою ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області 28.03.2016 та 01.04.2016.
          Стосовно донарахування податковим органом позивачу недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 78946,03 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 8350,16 грн., суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
          Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім`ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
          З огляду на те, що підставою для нарахування відповідачем сум недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та застосування штрафних санкцій стали висновки податкового органу щодо завищення ФОП ОСОБА_3 валових витрат, та, як наслідок, заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, які спростовані під час розгляду адміністративної справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0006821702 від 14.03.2016 та рішення про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску № 000551702 від 28.03.2016 також є протиправними та підлягають скасуванню.
          Висновки податкового органу, що стали підставами для прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом, з огляду на що, суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та скасував оскаржені рішення відповідача.
          Доводи, наведені у апеляційній скарзі відповідача, не спростовують правильних  висновків суду першої інстанції, а тому рішення суду  у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
          Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції  Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 808/1187/16 - залишити без задоволення.

          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 808/1187/16 - залишити без змін.

          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.
          Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 29.04.2021р.
          Повний текст постанови складено 14.05.2021р.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак