УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/7291/20 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф. 
Категорія 40 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,
за участю секретаря     Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/7291/20 за позовом  ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Слюсаря Валентина Володимировича, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний Банк України, про визнання іпотеки припиненою, скасування запису про заборону на нерухоме майно та запису про іпотеку, за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 2 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді  Слюсарчук Н.Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 26 грудня 2006 року між КБ « Західінкомбанк», правонаступником якого був ПАТ « Західінкомбанк», та ОСОБА_3 укладений кредитний договір про надання кредиту в сумі 400000 грн., зі сплатою 20% річних за користування кредитними коштами, строком до 26 грудня 2011 року.
З метою забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань цього ж дня вона уклала з банком договір іпотеки належної їй квартири АДРЕСА_1 .
На підставі цього договору 27 грудня 2006 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсарем В.В. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження вказаної квартири.
Позивач зазначає, що ОСОБА_3 повністю виконав зобов`язання за вказаним кредитним договором, що підтверджується роздруківкою з Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Зокрема, роздруківка свідчить про відсутність відкритих виконавчих проваджень, у яких ОСОБА_3 є боржником.
Окрім того, 3 травня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення ПАТ « Західінкомбанк» без правонаступників, що, в свою чергу, є підставою для припинення зобов`язання.
Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила визнати припиненою іпотеку належної їй квартири АДРЕСА_1 , скасувати запис про заборону на це нерухоме майно та скасувати запис про іпотеку вказаної квартири
Після відкриття провадження судом залучено до участі у справі в якості третіх осіб  Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Національний Банк України.
Представник Національного Банку України надіслав на адресу суду свої пояснення, в яких виклав позицію Верховного Суду, зокрема, висловлену в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №910/23087/16 та від 13.03.2018 у справі №910/8698/17, про те, що факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору застави.
Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у своїх поясненнях вказав, що у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб відсутні відомості щодо кредитного договору №№261206/2203-271, укладеного між КБ «Західінкомбанк» ТОВ та ОСОБА_3 26 грудня 2006 року та договору іпотеки №271 від 26 грудня 2006 року, укладеного між КБ «Західінкомбанк» ТОВ та ОСОБА_1 .
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 2 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
       Зокрема, зазначає, що при вирішенні спору суд не застосував положення ст. 609 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняються шляхом ліквідації юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу.
       Отже, факт ліквідації кредитора без правонаступника є безумовною підставою для припинення зобов`язань.
       Окрім того, суд залишив поза увагою доводи про добровільне погашення  ОСОБА_3  заборгованості за вказаним кредитним договором. 
        Стверджує, що нотаріус є належним відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки банк, в інтересах якого було внесено до реєстру обтяження іпотекою, ліквідований без правонаступників і лише нотаріус має повноваження зняти заборону на відчуження об`єкта нерухомого майна та провести державну реєстрацію припинення обтяжень (іпотеки)речових прав на нерухоме майно.
       В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.
       Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
       В судовому засіданні встановлено, що 26 грудня 2006 року між ТзОВ КБ " «Західінкомбанк», правонаступником якого було ПАТ " Західінкомбанк", та ОСОБА_3 укладений кредитний договір про надання останньому кредитних коштів у розмірі 400000 грн., строком до 26 грудня 2011 року.
       26 грудня 2006 року між кредитодавцем та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належну їй квартиру АДРЕСА_1 . 
       Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсарем В.В. 26 грудня 2006 року. 
       27 грудня 2006 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Слюсар В.В. вніс відповідну інформацію до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек.
       Судом також встановлено, що 3 травня 2019 року зареєстровано припинення ПАТ " Західінкомбанк" без правонаступників.
       Відповідно до положень ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
       Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалась на положення ст. 609 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи ( боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. 
       Підстави припинення іпотеки визначені у ст.17 Закону України " Про іпотеку". Конструкція цієї статті дає підстави для висновку , що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом. Так, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення ( втрати) переданої в іпотеку будівлі ( споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля ( споруда), в разі знищення ( втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.
       Отже, вказаним Законом не передбачена можливість припинення іпотеки внаслідок ліквідації кредитора.
       Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України " Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування збитків. 
       Згідно зі ст.74 Закону України " Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики ( кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
       Пунктом 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення ( розірвання, визнання недійсним) договору застави ( іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.
       Отже, законодавством передбачено порядок та підстави зняття заборони відчуження нерухомого майна.
       Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна ( нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права й повноваження, нотаріус зобов`язаний відбирати від таких осіб відповідну заяву з необхідними документами, які підтверджують правомірність зняття заборони.
       При одержанні заяви та необхідних документів, на виконання пункту 6.1 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.
       Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження ( заборони), а також припинення іншого речового права ( іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
       Отже, нотаріус вправі зняти заборону відчуження нерухомого майна та здійснити державну реєстрацію припинення права іпотеки лише у разі офіційного звернення до нього осіб, які мають на це відповідні права та повноваження. 
       Матеріали справи не містять доказів звернення кредитора до нотаріуса із заявою про зняття заборони відчуження належної ОСОБА_1 квартири у зв`язку із повним погашенням заборгованості за кредитним договором та припиненням іпотеки. Суду також не надано доказів такого звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб під час дії тимчасової адміністрації у ПАТ «Західінкомбанк».
       Таким чином, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсарем В.В. жодним чином не порушені права ОСОБА_1 .
       Окрім того, приватний нотаріус не є стороною договору іпотеки, відтак не може бути належним відповідачем у справі про визнання іпотеки такою, що припинена.
       Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
       Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до вірного по суті висновку про відмову у задоволенні позову. Однак, підставою для такого висновку слугувало те, що позивачем не доведений факт припинення правовідносин за кредитним договором. 
       Водночас, у задоволенні позову необхідно відмовити з наведених вище підстав.
       Враховуючи вищезазначене, рішення слід змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 2 лютого 2021 року змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: