ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 328/292/21                                 Головуючий в 1 інст. Погрібна О.М.
Провадження № 33/807/290/21                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
10 червня 2021 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Кірічка В.В., за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 12 березня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки, стягнуто судовий збір, - 

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, 29 січня 2021 року о 19 год. 35 хв., водій ОСОБА_1 в м. Токмак Запорізької області, по вул. Гоголя, керував транспортним засобом ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, продув алкотестер «Драгер» - показник 1 %. Порушив п.2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник – адвокат Кірічок В.В. вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події.
       В обґрунтування своєї скарги вказує, що у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 зазначив, що протокол не складався в його присутності, копія протоколу йому не вручалась.
       Також зазначає, що у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 не підтвердив проходження 29 січня 2021 року ним освідування на стан алкогольного сп`яніння. 
       Вказує, що направлення з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я – Токмацька БЛІЛ ОСОБА_1 не видавалось. 
       Крім того зазначає, що суд першої інстанції не дав оцінку наявними в матеріалах справи документам, що містять вірну дату народження ОСОБА_1 , а саме, постанова про накладення адміністративного стягнення, протокол про адміністративне правопорушення, в поясненнях свідків, проте у роздруківці тестування на алкоголь була зазначена інша дата народження ОСОБА_1 .
       Зауважує, що суду не були надані та у судовому засіданні суду першої інстанції досліджені докази, що б вказували на керування ОСОБА_1 транспортним засобом 29 січня 2021 року.
       Просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. 
Вислухавши в судовому засідання особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Кірічка В.В., перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 104701, 29 січня 2021 року о 19 годині 35 хвилин ОСОБА_1 в м. Токмак по вул. Гоголя керував автомобілем «ВАЗ 2104», д.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин (а.с.2).
Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.
З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд без з`ясування всіх обставин справи в їх сукупності, перевірки їх на відповідність вимогам чинного законодавства, що мають значення для правильного вирішення справи.
Не визначаючи вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,  ОСОБА_1  та його захисник зазначали, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що під час події працівниками поліції не склався протокол про адміністративне правопорушення і те, що ОСОБА_1 не проходив огляд спеціальним технічним засобом «Драгер». 
Суд апеляційної інстанції вказані доводи ОСОБА_2 та його захисника вважає такими, які заслуговують на увагу при розгляді справи, з огляду на наступне. 
Під час апеляційного судового розгляду сторона захисту заявила клопотання про допит свідка ОСОБА_3 та витребування відеозапису події від органів Національної поліції. 
Свідок справи ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча суд вжив всіх заходів для його допиту. Лист з судовою повісткою повернувся до суду назад через відсутність адресата за вказаною адресою. 
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься відеозапис (а.с.13), який не відноситься до справи, відносно ОСОБА_1 в інкримінуванні йому вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
На запит суду, ВП №3 ПРВП ГУНП в Запорізькій області надано відповідь від 08.06.2021 року №4782/75/02-2021 про те, що відеозапис щодо правопорушення, відносно гр. ОСОБА_1 , 1986 року народження, за ч. 2 ст. 130 КУпАП відсутній. 
Крім того, органами поліції також було надано копію складеного протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 в якому не вказано повністю частину інкримінованої статті КУпАП, але в матеріалах справи вказано, що протокол був складений за ч. 2 ст. 130 КУпАП, що свою чергу суперечить встановленим фактичним обставинам справи та підтверджує доводи, які викладені в апеляційній скарзі сторони захисту про порушення працівниками поліції установленого порядку вкладання адміністративного матеріалу.
Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що сам протокол, як основний доказ у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 містить виправлення в графі «дата народження» та «частина статті КУпАП», що свою чергу є порушенням вимог пункту 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена Наказом МВС України від 06.11.2015  № 1376.  
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що в графі протоколу, в якій вказано кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП міститься очевидне виправлення частини 1 на частину 2 ст. 130 КУпАП, в той час як відповідно до довідки, доданої до цього ж протоколу протягом року ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, повторності не має, і відповідно у працівника поліції, який складав протокол були відсутні підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, що також вказує на формальний підхід при складанні протоколу. 
Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, які перелічені в п.4 розділу І вказаної Інструкції.
Разом з тим, в протоколі (а.с.2) не зазначено, які саме ознаки виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 29.01.2021, та які були підставою для проведення огляду на стан сп`яніння та направленням останнього на огляд (а.с.12).
В матеріалах справи наявна роздруківка з приладу «Драгер» (а.с.5), яка нібито підтверджує факт алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , але суд апеляційної інстанції вважає такий доказ недопустимим, оскільки огляд нібито за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» було здійснено після складання протоколу, а саме 29 січня 2021 року о 20 годині 16 хвилин, в той час як протокол працівниками поліції на гр. ОСОБА_1 складено о 19 годині 40 хвилин, що підтверджує версію захисту з приводу непроведення працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . 
Окрім того, в роздруківці «Драгер» дата народження ОСОБА_1 вказана невірно, та не узгоджується як з фактичними обставинами так іншими даними протоколу. 
Апеляційний суд зазначає, що відсутність відеозапису не дає можливості суду встановити всі обставини, які є обов`язковими при вирішенні питання про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки неможливо становити дійсність проведення огляду на стан сп`яніння, факту керування транспортного засобу, роз`яснення прав і обов`язків за ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, присутності свідків і складання протоколу відповідно до встановленого порядку.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції критично відносить до письмових пояснень свідків в справі, оскільки викладені обставини свідчать про те, що працівники поліції не складали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 в його присутності та не проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Разом з тим, слід зазначити, що рапорт працівника поліції (а.с.8) також не може бути враховано у якості доказу, оскільки він складений працівником поліції, який нібито складав протокол, тобто заінтересованою особою, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеного в постанові №161/5372/17 від 29.04.2020.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях «Енгель та інші проти Нідерландів», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інших чисельних рішеннях, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні.
Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду обставини вказують на те, що хоча суд і дослідив докази, однак не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, тому постанову судді не можливо визнати законною, через що вона підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Перевіривши докази у справі на достатність, та проаналізувавши їх у сукупності, щодо прийняття остаточного судового рішення, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 – адвоката Кірічка В.В., задовольнити.
Постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 12 березня 2021 року, якою  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, скасувати. 
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                        В.Я. Рассуждай

Дата документу  Справа № 328/292/21