УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №282/273/21 Головуючий у 1-й інст. Гуцал П. І. 
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 282/273/21 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини, за апеляційною скаргою  ОСОБА_2  на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 8 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді  Гуцала П.І.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 15 червня 2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка вказує, що відповідач не надає кошти на утримання сина, який проживає разом з нею. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має можливості працювати й забезпечувати належне матеріальне утримання дитини.
Враховуючи вищезазначене, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу ( заробітку) відповідача, а також аліменти на своє утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду й до досягнення дитиною трирічного віку.
Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 8 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10 березня 2021 року й до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 10 березня 2021 року й до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині стягнення аліменів на утримання дружини.
Зокрема, зазначає, що не має можливості утримувати позивачку, оскільки не працює та не має постійного місця роботи. Окрім того, на його утриманні перебуває мати, яка втратила роботу. Заяву про визнання позову написав помилково, оскільки не був ознайомлений зі змістом позовної заяви.
В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення ОСОБА_2 , колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 15 червня 2019 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю.
Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка — батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу ( частина 4 статті 84 СК України) .
Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Матеріали справи свідчать, що 1 квітня 2021 року відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позов та просив розглядати справу за його відсутності.
Таким чином, суд першої інстанції бґрунтовано задовольнив позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. 
Посилання відповідача на скрутне матеріальне становище не підтверджено належними доказами. Відповідач є особою працездатного віку, інших неповнолітніх дітей, окрім сина ОСОБА_4 , не має. Доказів про те, що на його утриманні перебувають непрацездатні члени його сім`ї , суду не надано.
Таким чином, відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дружини.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  залишити без задоволення, а рішення Любарського районного суду Житомирської області від 8 квітня 2021 року в частині стягнення аліментів на утримання дружини, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: