ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/7264/20                                           Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Щавінський В.Р.,                                                                                                                                                                                   
                                                                                                                  Суддя-доповідач Кобаль М.І.  
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                   Кобаля М.І.,
суддів                                            Степанюка А.Г., Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року в справі за адміністративним позовом Комунального підприємства Теплових мереж «Яготинтепломережа» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про  визнання протиправними дій та стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В:
Комунальне підприємство Теплових мереж «Яготинтепломережа» (далі по тексту - позивач, КП ТМ «Яготинтепломережа») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Київській області) в якому просило:
- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Київській області по списанню коштів меморіальним ордером №K0805GR4CF від 05.08.2020 року на суму 526 144,64 грн.;
- стягнути на користь КП ТМ «Яготинтепломережа» з ГУ ДПС у Київській області 526144,64 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року зазначений позов задоволено. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
22.04.2021 року на адресу суду надійшло клопотання ГУ ДПС у Київській області про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участю довіреного представника.
Розглянувши вказане клопотання, суд доходить висновку про відмову в його задоволенні, оскільки, відповідно до статті 311 КАС України, розгляд даної справи можливо здійснити в порядку письмового провадження, участь сторін не є обов`язковою, а матеріали справи містять належні докази для розгляду справи по суті. 
Відповідно до ч. 2  ст. 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.
Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року  Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.
Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про продовження строку розгляду апеляційної скарги ГУ ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року на розумний строк.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КП ТМ «Яготинтепломережа» (ЄДРПОУ 24223294) зареєстроване за адресою: 07700, Київська область, Яготинський район, м. Яготин, вул. 1 Травня, 1, є платником податків і знаходиться на обліку у ГУ ДПС у Київській області.
За результатами діяльності КП ТМ «Яготинтепломережа» має заборгованість за 2018 рік з податку на додану вартість 1 806 683,66 грн. 
Вказаний податковий борг виник на підставі самостійно задекларованих і несплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість.
У результаті несплати податкового боргу ГУ ДПС у Київській області подано позов до Київського окружного адміністративного суду про стягнення податкового боргу з Комунального підприємства теплових мереж «Яготинтепломережа».
За результатами розгляду, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 року по справі №810/4643/18 адміністративний позов ГУ ДПС у Київській області до КП ТМ «Яготинтепломережа» про стягнення заборгованості адміністративний позов задоволено в повному обсязі. 
Стягнуто з рахунків у банках, обслуговуючих Комунальне підприємство теплових мереж «Яготинтепломережа» (код ЄДРПОУ 24223294), на користь Державного бюджету податковий борг в загальному розмірі 1 806 683 грн. 66 грн.
Розстрочено виконання рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/4643/18 терміном на 1 рік починаючи з дати набрання даного рішення законної сили, шляхом щомісячної сплати заборгованості рівними частинами.
У подальшому, ГУ ДПС у Київській області ініціювало списання боргу через інкасове доручення №К0805СЯ4СГ від 05.08.2020 року і стягнуло до державного бюджету податковий борг у сумі 526 144,64 грн.
Вважаючи протиправними вказані дії щодо стягнення податкового боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та протиправність дій відповідача, оскільки позивачем наданні належні докази, які підтверджують належне ним виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 по справі №810/4643/18.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування та сплати податкового боргу (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п.п. 20.1.34 п.20.1  ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом  95.1  ст. 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п  95.2  ст.  95 ПК України).
У відповідності до п. 95.3 ст.  95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п. 95.4 ст.  95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, у разі виникнення у платника податків боргу, контролюючий орган формує вимогу на суму такого боргу та здійснює заходи з його погашення шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, та стягнення коштів у рахунок податкового боргу за рахунок готівки на підставі відповідних рішень суду.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається щ матеріалів справи, що ГУ ДПС у Київській області був поданий позов до Київського окружного адміністративного суду про стягнення податкового боргу з КП ТМ «Яготинтепломережа».
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 по справі №810/4643/18, судом стягнуто з рахунків у банках, обслуговуючих Комунальне підприємство теплових мереж «Яготинтепломережа» (код ЄДРПОУ 24223294), на користь Державного бюджету податковий борг в загальному розмірі 1 806  683,66 грн.
Розстрочено виконання рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/4643/18 терміном на 1 рік починаючи з дати набрання даного рішення законної сили, шляхом щомісячної сплати заборгованості рівними частинами.
Зазначене рішення суду залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019.
Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями суду, а саме в частинні розстрочення виконання рішення суду, ГУ ДПС у Київській області звернулося до Верховного  Суду з касаційною скаргою.
Постановою Верховного Суду від 11.10.2019 року у справі №810/4643/18, касаційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 в частинні розстрочення виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 залишено без змін.
Відповідно до приписів ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (частинна 1). Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частинна 2).
Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (далі Інструкція №22) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 11.2 Інструкції № 22 передбачено, що стягувач ініціює стягнення коштів у випадках, визначених пунктом 11.1 цієї глави, з рахунків платників податків/суб`єктів господарювання на підставі рішення суду.
Пунктом 11.3 даної інструкції передбачено, що стягувач несе відповідальність згідно із законом за необґрунтованість стягнення коштів.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що стягнення заборгованості позивача відбулося відповідно до виставленого передбаченого інструкцією меморіального ордеру відповідно до якого проводиться списання коштів без повідомлення позивача.
Відповідно до пункту 1.4 глави 1 Інструкції № 22 меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"  та нормативно-правових актів Національного банку.
Натомість, як вбачається з матеріалів справи, КП ТМ «Яготинтепломережа» заборгованість у розмірі 1 806 683,66 грн. була самостійно сплачена протягом 12 місяців з моменту постановлення рішення Київським окружним адміністративним судом у справі №810/4643/18 рівними частками. 
Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, а саме: №144 від 21.03.2019 на суму 150556,97 грн., №207 від 23.04.2019 на суму 150556,97 грн., №257 від 24.05.2019 на суму 150556,97 грн., № 294 від 10.06.2019 на суму 150556,97 грн., №356 від 29.07.2019 на суму 150556,97 грн., №401 від 28.08.2019 на суму 150556,97 грн., №459 від 26.08.2019 на суму 150556,97 грн., №512 від 28.10.2019 на суму 150556,97 грн., №557 від 21.11.2019 на суму 150556,97 грн., №621 від 19.12.2019 на суму 150556,97 грн., №43 від 27.01.2020 на суму 150556,97 грн., №105 від 25.02.2020 на суму 150556,99 грн.(а.с.8-19).
Вказані обставини підтверджують обґрунтованість позовних вимог та протиправність дій податкового органу, які полягають у стягненні заборгованості позивача на підставі меморіального ордеру 05.08.2020 року, оскільки позивачем надані належні докази, які підтверджують належне виконання останнім рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 по справі №810/4643/18 та вчасну сплату податкового боргу.
У зв`язку з встановленими обставинами та зазначеними нормами чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та безпідставність доводів апелянта.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. 
Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. 
У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).
Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. 
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.
В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Так, згідно ч. 1  ст. 260 КАС України  питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.ст. 242, 257, 260, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                                          А.Г. Степанюк

                                                                                                              Є.В. Чаку

Повний текст виготовлено 22.06.2021 року