УХВАЛА

19 травня 2021 року  
Київ
справа №420/6115/19
адміністративне провадження №К/9901/8931/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.
перевірив касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року в справі №420/6115/19 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
15 березня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (відправлено засобами поштового зв`язку 12.03.2021).
Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2021 року касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року в справі №420/6115/19 було залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги.
30.04.2021 на адресу Суду надійшла заява скаржника про усунення недоліків касаційної скарги з додатками.
У жовтні 2019 року позивач звернувся в суд із позовом до Прокуратури Одеської області, в якому просив:
- визнати незаконним та скасувати наказ прокуратури Одеської області №1933-к від 24.10.2017 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури області;
- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури області;

- стягнути з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток на час вимушеного прогулу з 24.10.2018 до дня поновлення на роботі.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Одеської області №1933к від 24.10.2017р. про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури області.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області.
Стягнуто із Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.09.2019р. по день фактичного поновлення на посаді, виходячи із середньоденного розміру заробітку 1674,99 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що визначення дати звільнення є необхідною умовою досягнення взаємної домовленості між працівником та суб`єктом призначення, з метою дотримання прав та гарантій, встановлених трудовим законодавством. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази попереднього погодження дати звільнення, а також відсутні посилання на неможливість продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; тощо) відповідно до чого можливий строк звільнення з посади раніше ніж за два тижні, як передбачено законом. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11 липня 2018 року по справі № 821/761/17.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Касаційна скарга відповідачем була подана з підстав, викладених у п.п.1, 4 ч.4  статті 328 КАС України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у справі №303/4235/17 та у справі №560/2146/19 в частині необхідності застосування до спірних відносин приписів трудового законодавства (ст.38 КЗпП України) або  норм спеціального законодавства; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу).
Скаржник вказує, що на прокурора, як на особу публічного права із особливим статусом загальні норми трудового законодавства поширюються субсидіарно. Скаржник зазначив, що приписами Закону України "Про прокуратуру" врегульовано питання звільнення прокурора з посади за власним бажанням, та надано прокурору право на подання заяви про звільнення за власним бажанням незалежно від мотивів. Тому висновки судів про необхідність застосування до спірних відносин приписів трудового законодавства, з огляду на відсутність спеціальних норм, є безпідставними, оскільки спірні відносини врегульовані спеціальним законодавством і останнє на відміну від КЗпП України не містить умов щодо подання заяви про звільнення за власним бажанням із визначеною працівником дати. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 11.02.2021 року у  справі №560/2146/19.
Крім того, скаржник вказує на те, що ним було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності та залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском місячного строку звернення до суду, проте вказане клопотання необґрунтовано було відхилене судом.
Таким чином, відповідач у касаційній скарзі обґрунтував наявність підстав, викладених у п.п.1, 4 ч.4  статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що вказані обставини підлягають перевірці, а тому наявні обставини для відкриття касаційного провадження у вказаній справі. 
Разом з касаційною скаргою відповідачем подано клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Проте, як убачається з вимог пункту 4 частини першої статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
Керуючись статтями 329, 330, 331, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року в справі №420/6115/19 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати із Одеського окружного адміністративного суду матеріали справи №420/6115/19 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Встановити строк для подачі заперечень на заяву про зупинення виконання судових рішень - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.А. Данилевич
Судді                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                              
                                                                                                    Н.В. Шевцова