ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4960/20                                        Головуючий суддя І інстанції Рубіжний С. О.
Провадження № 22-ц/818/2226/21                        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах про визнання права власності

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року                                                                м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого                                        Яцини В.Б.
суддів колегії                                        Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря судового засідання        Чабан А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Наджафова Фаіка Оруджи огли на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року, постановлену у складі судді Рубіжного С.О., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення в натурі 1/2 частки житлового будинку та визнання права спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про виділення в натурі 1/2 частки житлового будинку та визнання права спільної сумісної власності.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 – ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_3 про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено.
Призначено у цивільній справі № 639/4960/20 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського НДЕКЦ МВС України, яких попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
Перед експертом поставлено наступні запитання:
1. Чи можливо виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільну сумісну власність частину будинку АДРЕСА_1 , що складається з приміщення 3-1 (коридор 3,6 кв.м., 3-2 (кухня 11,7 кв.м.), 3-3 (коридор 5,9 кв.м.), 3-4 (житлова 14,2 кв.м.), 2-4 (житлова 7,2 кв.м.) у вигляді квартири АДРЕСА_2 ?;
2. Які переобладнання необхідно здійснити для виділу ?;
3. Яка грошова компенсація має бути присуджена співвласнику, чия частка у праві спільної часткової власності зменшиться в результаті виділу?
Для проведення експертизи експерту надано матеріали цивільної справи.
Оплату за проведення експертизи покладено на позивачів – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Наджафов Ф.О. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у призначенні експертизи.
В обґрунтування скарги зазначено, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. 
Послався на те, що поставлені на вирішення експерта питання прямо суперечать інтересам відповідача та є неприйнятними.
Вказав, що протягом багатьох років використання приміщень, в яких проживав окремо відповідач зі своєю сім`єю, він особисто проводив численні ремонті роботи – заміну крівлі, вікон, проведення поточного ремонту кімнат, оптимізацію системи опалення тощо, на що були витрачені значні для відповідача кошти. При цьому, зі слів відповідача, запропоновані для обміну приміщення 1-1, 1-2, 1-3, хоча за площею перевищують приміщення 2-4, але знаходяться у занедбаному стані і потребують капітального ремонту. Посилання позивачів на те, що приміщення 1-3 фактично є житловою кімнатою, а не кухнею, як зазначено в технічному паспорті, є неспроможними з огляду на те, що технік при оформленні технічного паспорту не може на власний розсуд визначати призначення того чи іншого приміщення. Натомість посадова особа керується Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, відповідно до якої приміщення 1-3 є кухнею, а не житловою кімнатою.
Зауважив, що запропонований поділ будинку суттєво вплине на усталений спосіб життя відповідача та його сім`ї, змусить витратити значні кошти на приведення приміщень 1-1, 1-2, 1-3 у придатний для проживання стан, чого на даний час відповідач не може собі дозволити.
Вважає, що в результаті запропонованого поділу позивачі можуть зайняти загальну площу 42,6 кв.м., з яких житлової – 21,4 кв. м., допоміжної – 21,2 кв.м., а відповідач зі своєю сім`єю – загальну площу 58,3 кв.м., з яких житлової – 11,1 кв.м., допоміжної – 47,3 кв.м. Враховуючи вимоги ст. 47 Житлового Кодексу норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу, а запропонований поділ є явно несправедливим, суттєво порушує права відповідача і є таким, з яким неможливо погодитись.
Зазначив, що разом із відповідачем зареєстровані члени його сім`ї – дружина і донька. Тож виділ відповідачу з членами його сім`ї 11,1 кв.м. житлової площі унеможливить їх сумісне проживання, є явним порушенням їх житлових прав, яке суттєво вплине на сталий спосіб життя.
Послався на те, що твердження позивача-1, що через похилий вік матері (позивача 2) та стан здоров`я вони бажають проживати спільно є неспроможними, так як вони фактично проживають в одному будинку, не мають будь-яких перешкод для вільного спілкування, для догляду та різного роду допомоги. Відстань від частини будинку, в якому проживає позивач - 1, до частини будинку, в якому проживає позивач - 2, складає приблизно 15 метрів.
Зауважив, що третє питання, поставлене на вирішення експерта, щодо грошової компенсації за зменшення частки у спільній частковій власності, є загальним, стосується лише вартості площі приміщень. При цьому не уточнена необхідність з`ясування оціночної вартості цих приміщень і співставлення останніх, враховуючи занедбаний стан приміщень, запропонованих для обміну.
Вказав, що відповідач є власником 3/6 частини будинку АДРЕСА_1 , що відповідає 50,5 кв. м. з 101 кв. м. загальної площі будинку. Фактично ж, згідно з усталеним порядком користування будинком, він користується меншою площею (46,5 кв. м.), не претендує на передачу у користування частини будинку. Виділ часток у натурі за запропонованим позивачами варіантом є суттєвим порушенням права відповідача на реалізацію його права власності, негативно вплине на усталений спосіб життя відповідача та його сім`ї.
Адвокатом Скляр М.І., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , суду було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить останню залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу – без змін.
Послалась на те, що для вирішення спору у справі необхідними є спеціальні знання у будівельно-технічній галузі. Провести експертизу в позасудовому порядку позивачі не мають можливості через відсутність згоди відповідача на дослідження. У зв`язку з цим було заявлено відповідне клопотання.
Зазначила, що за клопотанням представника відповідача судове засідання відкладалося, надавався час на примирення сторін.
Адвокат зауважила, що представник відповідача падав свої письмові заперечення на клопотання про призначення експертизи, які були враховані судом.
Також вказала, що в апеляційній скарзі жодним чином не обґрунтовано, яким саме інтересам відповідача суперечать питання, поставлені експерту та не деталізовано, в чому полягає неприйнятність питань.
Вважає, що апеляційна скарга за своєю суттю є запереченням по суті позову.
Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.
Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, що відповідно до ст.ст. 131, 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.
Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, а тому обґрунтованим є призначення судової будівельно-технічної експертизи.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначена цивільна справа.
10 серпня 2020 року разом із позовною заявою від представника позивача ОСОБА_2 – ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, на розсуд якої вони просили суд поставити наступні питання:
1. чи можливо виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільну сумісну власність частину будинку АДРЕСА_1 , що складається з приміщення 3-1 (коридор 3,6 кв.м., 3-2 (кухня 11,7 кв.м.), 3-3 (коридор 5,9 кв.м.), 3-4 (житлова 14,2 кв.м.), 2-4 (житлова 7,2 кв.м.) у вигляді квартири АДРЕСА_2 ?
2. які переобладнання необхідно здійснити для виділу ?
3. яка грошова компенсація має бути присуджена співвласнику, чия частка у праві спільної часткової власності зменшиться в результаті виділу?
Проведення експертизи просили доручити Харківському НДЕКЦ МВС України (м. Харків, вул. Ковтуна, 34).
Позивач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилася, про день час та місце слухання справи повідомлена належним чином.
Представник позивача ОСОБА_2 – ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання про призначення експертизи у їх відсутність, клопотання підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання про призначення експертизи без його участі, а також надав заперечення на клопотання про призначення експертизи, відповідно до яких він просив суд відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.
Згідно зі статтею 189 ЦПК України завданням підготовчого провадження є, зокрема: визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.
Відповідно до п.п. 7, 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд: з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про призначення експертизи.
Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Предметом доказування у даній справі є обставини, якими сторони обґрунтовують свої доводи та заперечення з приводу позову, який розглядає суд, що мають юридичне значення в контексті відповідних норм матеріального права. Згідно підстав та предмету заявленого позову та заперечень відповідача, до предмету доказування по справі входять: з`ясування технічної можливості поділу житлового приміщення.
Відповідно до ст. 103 ЦПК України:
1. Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
2. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
3. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
4. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
5. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
6. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Згідно з п. 5.1 ІІ Розділу Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом МЮ України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) основними завданнями будівельно-технічної експертизи є:
-визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
-визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
-визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
-визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
-визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів;
-визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів;
-визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо;
-визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна. 
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Предметом позову у цій справі є виділ в натурі частини житлового приміщення із зміною порядку користування ним.
З огляду на встановлений ч. 1 ст. 81 ЦПК України обов`язок учасника справи доводити обставини, на які є посилання, як на підставу своїх вимог та заперечень, та враховуючи, що спірне питання потребує спеціальних знань, відмінних від галузі права, суд першої інстанції обґрунтовано та відповідно до наведених норм цивільного процесуального права дійшов висновку про наявність підстав для призначення експертизи.
Доводи відповідача, викладені у його запереченнях на клопотання про призначення експертизи, які знайшли своє відображення у апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а лише зводяться до заперечень ОСОБА_1 по суті заявленого позову.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
З урахуванням предмету та підстав заявленого позову та змісту заперечень відповідача, відповідно до зазначених норм ЦПК України та Науково-методичних рекомендацій у даному випадку призначення судової експертизи відповідає завданню підготовчого провадження та визначеному у ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства.
Колегія суддів відхиляє аргументи скарги, які належним чином не доведені та висновків суду не спростовують.
Оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу із дотриманням вимог закону, тому суд апеляційної інстанції на підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу – без змін.
Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 19 квітня 2021 року.

Головуючий                                                        В.Б. Яцина.

Судді колегії                                                        І.В. Бурлака.

                                                                       О.М. Хорошевський.