УХВАЛА

17 травня 2021 року  
Київ
справа №810/2017/16
адміністративне провадження №К/9901/8727/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Н.В. Коваленко,
суддів: Я.О. Берназюка, І.В. Желєзного
перевіривши касаційну скаргу Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі за позовом Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:
У червні 2016 року Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про повернення грошових коштів та застосування фінансових санкцій.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 26 листопада 2020 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року залишено без змін.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Згідно із електронним маркуванням 0850002087050 Укрпошта Експрес, касаційна скарга направлена до Верховного Суду 11 березня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам пункту 3 частини другої, частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України. Скаржнику надано десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків касаційної скарги шляхом сплати судового збору та надання уточнень судових рішень, які оскаржуються до Верховного Суду.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 01 квітня 2021 року Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області надало платіжне доручення про сплату судового збору № 71 від 16 квітня 2021 року на суму 25  190,58 грн та уточнену касаційну скаргу.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статей 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи у суді першої інстанції відбувався за правилами загального позовного провадження.
Спірні правовідносини і цій справі стосуються правомірності рішення № 78 від 06 червня 2016 року директора Виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про повернення грошових коштів та застосування фінансових санкцій.
Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою та четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо судом апеляційної інстанції не враховано висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1); якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу (пункт 4).

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказану підставу мотивує тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 440/57/19 та у постанові Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2015 року у справі №К/800/45689/14 щодо обов`язку зберігати документи на підтвердження оплати листків непрацездатності з Фонду соціального страхування понад трирічний строк.

Також скаржник посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 та пункт 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказану підставу обґрунтовує тим, що суди попередніх інстанцій не встановили  обставини, які входили до предмету доказування, зокрема, що порушення, викладені в акті перевірки, а саме: відсутність  на момент перевірки в квітні-травні 2016 року листків непрацездатності за 2012 рік, після закінчення терміну їх зберігання, не є підставою для повернення коштів та застосування Фондом штрафних санкцій за порушення встановленого порядку використання позивачем страхових коштів; не досліджено документи, які підтверджують факт хвороби та видачі працівникам Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області листків непрацездатності в 2012 році та інше.

Скаржник вважає, що в спірній ситуації має бути забезпечено формування єдиної судової практики з метою уникнення суперечностей.  

Наведені доводи вказують на існування обставин, визначених пунктами 1, 4 частини четвертої статті 328 та пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, що є підставою для відкриття касаційного провадження.

З вищевикладеного Верховний Суд приходить до висновку, що зазначені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі в цій справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про відкриття провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи, необхідних для розгляду справи на судове рішення. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі за позовом Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення.

Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу № 810/2017/16 за позовом Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали, разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечення щодо поданого до касаційної скарги клопотання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний