ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 263/16714/16-а
адміністративне провадження № К/9901/43704/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.09.2017р. (суддя - Папаценко П.І.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017р. (судді - Васильєва І.А., Компанієць І.Д., Ястребова Л.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про відмову в призначенні пенсії від 14.11.2016р. №838 про відмову йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період його роботи з 26.01.1988р. по 31.07.1999р. та з 01.08.1999р. по 07.08.2003р.;
зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.10.2016р. із урахуванням при розрахунку пенсії відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відомостей про розмір заробітної плати згідно довідки ПАТ «Донецький металургійний завод» №04/55 від 10.03.2016р.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач у період з 26.01.1988р. по 31.07.1999р. працював на посаді розливальника сталі в ПАТ «Донецький металургійний завод» м. Донецька та з 01.08.1999р. по 07.08.2003р. на посаді розливальника сталі в ПАТ «Донецький електрометалургійний завод», за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України повний робочий день. (а.с. 13 - 21)
Згідно довідки Управління соціального захисту населення Маріупольської міської ради Донецької області від 28.11.2014р. №1411011496 позивач є внутрішньо переміщеною особою, яка перемістилась з м. Донецьк до м. Маріуполя. (а.с. 22)
05.10.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому до заяви позивач надав копії трудової книжки, паспорту, ідентифікаційного коду, довідки про реєстрацію як внутрішньо переміщена особа, наказів про атестацію робочих місць №30 від 25.01.1995р., №2 від 04.01.2000р., №144 від 30.12.2004р., листи про перейменування підприємств «Донецький електрометалургійний завод», «Донецький металургійний завод», оригінали довідок про підтвердження пільгового стажу роботи №08/ок від 29.03.2016р., №08/31-8 від 29.03.2016р., довідку про розмір заробітної плати для обчислення пенсії №04/55 від 10.03.2016р. за 1990 - 1996 роки.
Рішенням відповідача від 14.11.2016р. №838 відмовлено позивачу в призначені пенсії у зв`язку з недостатністю необхідного пільгового стажу роботи для призначення пенсії. (а.с. 24зв)
Відмова мотивована тим, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. №1085 м. Донецьк віднесено до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та підприємство розташовано на території, не підконтрольній українській владі, здійснення перевірки первинних документів, на підставі яких видані пільгові довідки та довідка про заробітну плату, не вбачається за можливе.
Вважаючи відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем протиправно відмовлено йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», факт роботи на пільгових умовах повний робочий день підтверджується записами трудової книжки, довідкою про наявний трудовий стаж роботи для призначення пенсії від 29.03.2016р., видана ПАТ «Донецький металургійний завод», а також наказами про атестацію його робочого місця. При цьому посилається на безпідставність доводів відповідача про неможливість проведення перевірки достовірності відомостей, зазначених у довідках підприємства, оскільки ПАТ «Донецький металургійний завод» не ліквідовано, а знаходиться у м. Донецьку.
Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.09.2017р. позов задоволено.
Визнано неправомірним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про відмову в призначенні пенсії від 14.11.2016р. №838 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язано відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи позивача з 26.01.1988р. по 31.07.1999р., з 01.08.1999р. по 07.08.2003р.
Зобов`язано відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.10.2016р. із урахуванням при розрахунку пенсії відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відомостей про розмір заробітної плати згідно довідки ПАТ «Донецький металургійний завод» №04/55 від 10.03.2016р.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017р. змінено четвертий абзац резолютивної частини постанови суду першої інстанції.
Зобов`язано відповідача з урахуванням підтвердженого пільгового стажу повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.10.2016р. із урахуванням при розрахунку пенсії відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відомостей про розмір заробітної плати згідно довідки ПАТ «Донецький металургійний завод» №04/55 від 10.03.2016р.».
В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день. При цьому записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками  підприємств  і  дефектів  їх  вчинення не  мають, відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства,  ніяких  дефектів  записів  трудова книжка не містить. Крім того, записи в трудовій книжці відповідають наданим позивачем довідкам, дати періоду роботи співпадають повністю.
За висновком суду першої інстанції пенсійних орган, за наявності належним чином оформленої трудової книжки позивача, уточнюючих довідок підприємств про пільговий стаж позивача та відомостей з системи «Персоніфікований  облік», не мав правових підстав відмовляти позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав, які позбавляють пенсійний орган можливості перевірки довідок та первинних документів.
Щодо доводів відповідача про те, що для підтвердження стажу роботи позивачем надано довідки підприємствами, які знаходиться в населеному пункті, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження, які не можуть бути враховані для перерахунку пенсії, оскільки ці довідки згідно чинного законодавства України не є дійсними, суд першої інстанції виходив з практики Європейського Суду з прав людини та дійшов висновку, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, оскільки спірні довідки засвідчені печатками підприємств держави України.
Змінюючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що трудова книжка позивача містить записи про роботу у спірний період повний робочий день під землею, що дає останньому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на підставі статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». При цьому пільговий стаж позивача підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про підтвердження пільгового стажу позивача у спірний період, довідками про розмір заробітної плати для обчислення пенсії, а також наказами про атестацію. Проте оскільки призначення особі пенсії відноситься до виключної компетенції відповідача, суд дійшов висновку про доцільність змінити постанову суду першої інстанції в цій частині шляхом зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії.
З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що перевірити довідки, видані на тимчасово непідконтрольній території в управлінні пенсійного фонду немає можливості, а за умови неможливості проведення перевірки, відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача спірного періоду роботи.
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до пункту 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за  результатами  атестації  робочих  місць  -  після досягнення  50  років  і  при  стажі  роботи  не  менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше  20  років  у  жінок,  з  них  не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок  підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно частин 1, 2 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження   спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
В ході розгляду справи судами встановлено, що протягом спірних періодів позивач працював на посадах зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1, робота на якій дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відомості про страховий стаж, заробіток і страхові внески підтверджені також даними персоніфікованого обліку, а тому суди першої та апеляційної інстанцій обгрунтовано дійшли висновку про зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача та прийняли рішення про задоволення позову.
Висновки апеляційного суду про те, що довідка ПАТ «Донецький металургійний завод» №04/55 від 10.03.2016р. видана на непідконтрольній українській владі території і не може бути врахована при визначенні права на пенсію та обчислення пільгового стажу не відповідають висновкам Верховного Суду у справах №583/392/17, №234/3038/17 та №360/1628/17.
Відповідно до частин 1, 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.09.2017р. та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук