Єдиний унікальний номер 233/427/21
Номер провадження 33/804/204/21 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року        м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Дуліній А.В., за участю захисника Лугового В.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 454,00 грн., 

В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 10 січня 2021 року о 19:20, у с. Нелепівка на блокпосту – п002, керував транспортним засобом CHEVROLET NIVA, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказане рішення захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі. 
- вказує, що суд жодного разу не здійснив належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим порушив його право на захист. 16 березня 2021 року, підзахисний перебував поза межами Донецької області. Відеозапис про здійснення в цей день відповідного повідомлення не може слугувати доказом, оскільки працівники поліції намагались вручити повістку його брату ОСОБА_2 ;
- зазначає, що складений відносно ОСОБА_2 протокол, не відповідає вимогам Інструкції про оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, а саме є незрозумілим, які саме матеріали долучені до нього, тобто докази, що додаються не конкретизовані;
- також звертає увагу, що під час складання протоколу не забезпечено участь захисника, про що неодноразово просив ОСОБА_1 . Крім того, поліцейськими не надано жодних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Направлення на огляд відсутнє. Пропозиція огляду на місці події була здійснена за відсутності двох свідків. Більш того, адміністративне правопорушення було вчинене на території Костянтинівського району, водночас протокол було складено працівниками Бахмутського РВП, тобто за межами підконтрольній їм юрисдикції;
- вважає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки не було здійснено допит свідків, що були залучені при фіксації правопорушення.
Крім того, від захисника надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначив, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у місці події та не зазначено про таку пропозицію у протоколі. Жодних доказів відмови від проходження огляду надано не було. ОСОБА_1 наполягав на забезпеченні йому права на захист, що може підтвердити свідок ОСОБА_3 , якому працівники поліції забороняли проводити відео зйомку з мобільного телефону. В подальшому поліцейський взагалі забрав у нього мобільний телефон та видалив відеозапис, в зв`язку з чим, мало місце звернення до поліції та написано заяву. ОСОБА_1 також звертався до поліції з підстав незаконного заволодіння працівниками поліції його посвідченням водія. Також звертає увагу, що зйомка правопорушення відбувалась на особисту камеру поліцейського, а не портативний відеореєстратор.
Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно сталої практики ЄСПЛ, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
(«Смірнов проти України», «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії», Пономарев проти України»).
Таким чином, здійснення прав сторони провадження не може використовуватись для затягування судового розгляду, а націлене виключно на захист особи з належним виконанням нею процесуальних обов`язків.
Разом з тим, в даному випадку, можливість відкладення розгляду справи, закріплена у ст. 268 КУпАП була використана стороною захисту, як засіб уникнення адміністративної відповідальності, що своєчасно було припинено судом першої інстанції.     
Так, з матеріалів провадження вбачається, що під час фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складання відповідного протоколу, ОСОБА_1 був повідомлений, що справа відносно нього буде розглядатись Костянтинівським міськрайонним судом. Після отримання матеріалів справи, судом, за адресою вказаною у протоколі ( АДРЕСА_1 ), здійснено виклик особи, що притягується до адміністративної відповідальності на 17 лютого 2021 року.
Втім, повідомлення про час та місце розгляду справи було повернуто до суду через відсутність адресата.
Постановою суду від 2 березня 2021 року, працівникам поліції було доручено встановити місцезнаходження ОСОБА_1 та забезпечити його участь в судовому засіданні 16 березня 2021 року.
Згідно відеозапису, 10 березня 2021 року було встановлено місцезнаходження ОСОБА_1 саме за адресою вказаною у протоколі. На питання поліцейських, він зазначив, що є ОСОБА_1 , його дійсно зупиняли працівники поліції, проте він нічого підписувати не буде, доки не поспілкується з адвокатом. Далі він зайшов до домоволодіння, а після виходу вказав, що він не ОСОБА_1 , а його брат двійник ОСОБА_4 та відмовився від отримання повідомлення про час та місце розгляду справи.
В подальшому, 16 березня 2021 року, працівники поліції знову прибули до місця мешкання ОСОБА_1 , натомість з домоволодіння вийшов інший чоловік та вказав, що саме він брат ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 перебуває на західній Україні. 
При цьому, під час виїзду 10 березня 2021 року після спілкування з ОСОБА_1 , поліцейські опитали двох місцевих жителів, які взагалі заперечили наявність брата.
При огляді відеозапису, з місця події від 10 січня 2021 року встановлено зовнішній вид, манеру спілкування, голос та статуру ОСОБА_1 , які є повністю ідентичними особі, що 10 березня 2021 року спілкувалась з працівниками поліції.
Встановлення вказаної відповідності жодних спеціальних знань не потребує. 
З наведених доказів вбачається, що ОСОБА_1 умисно вводив поліцейських в оману та ухилявся від явки до суду. 
Враховуючи викладене, суд здійснив всіх можливих заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому розгляді, проте саме через його неналежну процесуальну поведінку та бажання ухилитись від відповідальності, слухання справи було здійснено у його відсутності.
Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що така позиція ОСОБА_1 фактично є наслідком обраної лінії захисту, оскільки згідно долученого захисником договору, його було залучено до представництва ще 10 січня 2021 року, а відтак є очевидним, що він був обізнаним про події, що відбуваються з його підзахисним, проте жодних дій направлених на належне забезпечення прав клієнта, шляхом явки до суду, надання документів про представництво ОСОБА_1 та здійснення його захисту у судовому засіданні не здійснив. 
Таким чином, доводи апелянта про порушення судом права на захист ОСОБА_1 є безпідставними.
В цьому контексті слід зазначити, що вимоги ст. 268 КУпАП визначають права особи, що притягується до адміністративної відповідальності саме під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а не під час його фіксації, в зв`язку з чим, доводи апелянта про порушення права ОСОБА_1 на захист під час складання протоколу через незабезпечення участі у цих діях його адвоката є безпідставними. 
Також слід зазначити, що досліджуваний протокол відносно ОСОБА_1 дійсно був складений поліцейським відділення поліції №1 (м. Торецьк) Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області.
Разом з тим, вимогами КУпАП, не встановлено жодних заборон та обмежень на складання протоколів працівниками поліції в залежності від територіальної підслідності, та не встановлено самої підслідності, а відтак наведені вище  доводи апелянта про неповноважність особи, що склала протокол, в жодному випадку не свідчать про недопустимість складеного протоколу.
Крім того, з метою повного та всебічного розгляду апеляційним судом отримано інформацію від начальника відділення поліції №1 (м. Торецьк) Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області, згідно якої саме працівники даного відділу несуть службу на блок пості 002 біля с. Нелепівка Костянтинівського району та у разі виявлення правопорушення інформують добовий наряд даного відділу.
Таким чином, правомірність складання протоколу відносно ОСОБА_1 поліцейським відділення поліції №1 (м. Торецьк) Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області не викликає жодних сумнівів.
Що стосується суті протоколу та відсутності, на думку захисника, конкретизованих даних щодо доказів долучений до нього, то дані доводи апелянта є надуманими. У протоколі чітко визначено, що до нього долучено рапорт, пояснення свідків, відеозапис порушення та направлення на огляд.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою та відповідає вимогам КУпАП.         
Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення по суті слід зазначити, що висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та підтверджені сукупністю зібраних та перевірених судом доказів. 
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.
Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Так, факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджений даними, що містить відповідний протокол та відеозаписом правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи,зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Таким чином, технічний засіб на який на який було здійснено зйомку правопорушення не має істотного значення для вирішення даної справи та жодним чином не свідчить про недопустимість наявного у справі відеозапису правопорушення. 
Згідно відеозапису, у час та місці зазначеному у протоколі, ОСОБА_1 , в присутності двох свідків, було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та у медичному закладі, від чого він відмовився.
Факт наявності свідків на місці події та здійснення пропозиції огляду у їх присутності також підтверджується відеозаписом порушення, що свідчить про належне встановлення даного факту судом першої інстанції, не потребує додаткової перевірки та жодним чином не вказує на неповноту судового розгляду. 
Крім того, на питання поліцейського, ОСОБА_1 підтвердив і факт керування транспортним засобом та його зупинку на блок посту.
Загалом ОСОБА_1 не одноразово змінював свою позицію щодо згоди чи незгоди з проходження огляду, а в подальшому взагалі сів за кермо авто, запустив двигун, та відмовлявся від будь – яких дій, з підстав, що нібито чекає адвоката.
Таким чином, факт керування транспортним засобом та здійснення пропозиції огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, доведені поза розумним сумнівом.
Враховуючи викладене, запропонований ОСОБА_1 порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідав вимогам ст. 266 КУпАП України.
Крім того, як зазначено вище, матеріали провадження містять направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, в зв`язку з чим, доводи щодо його відсутності є безпідставними. До того ж, згідно ст. 266 КУпАП видача направлення на огляд особі, яка відмовляється від нього взагалі не передбачена.
Таким чином, в діях ОСОБА_6 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до п. 3 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1086) посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. 
Зважаючи на санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає позбавлення права керування, вилучення прав ОСОБА_1 мало законний характер.
Що стосується інших осіб, які перебували на місці події та їх зносин з поліцейськими з приводу відеозйомки тощо, то відповідні обставини та імовірні порушення прав цих осіб не є предметом розгляду даної справи, та не впливають на її результат.   
Враховуючи викладене, перевіривши постанову судді в межах апеляційної скарги, підстав для її скасування не вбачається. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя