ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 р. 	Справа № 545/1481/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Бершова Г.Є. ,  Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання  Сузанського О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Державної митної служби на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31.08.2020, суддя Стрюк Л.І.,  по справі № 545/1481/20
          за позовом       ОСОБА_1  
          до     Дніпровської митниці Державної митної служби      
третя особа            Полтавський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 
          про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову Полтавської митниці ДФС від 16.10.2019 №0157/80600/ про порушення митних правил.
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 31.08.2020 позовні вимоги задоволено.
Скасовано постанову Полтавської митниці ДФС від 16.10.2019 у справі про порушення митних правил №0157/80600/19, справу про порушення митних правил № 0157/80600/19 щодо ОСОБА_1 - закрито.
Дніпровська митниця Держмитслужби Державної митної служби України (далі - відповідач), не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що  судом першої інстанції не прийнято до уваги твердження позивача, що він дізнався у виконавчій службі Полтавського РВ ДВС про наявність боргу в сумі 8 500,00 грн та накладення арешту під час виконання постанови № 0157/80600/19 від 16.10.2019, але не зміг ознайомитися і отримати копію оскаржуваної постанови, та отримав її лише на запит адвоката 04.06.2020. При цьому, позивачем не зазначено поважних причин неможливості отримати копію оскаржуваної постанови до 04.06.2020. Також апелянт зазначив про не врахування судом першої інстанції, що відповідачем вживалися заходи щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення та наявність підстав для притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 469 МК України, оскільки він розпоряджався транспортним засобом, митне оформлення якого не закінчено, без дозволу органу доходів і зборів.
Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, докази по справі, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 10.09.2019 Полтавською митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил № 0157/80600/19 відносно ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що в його діях вбачається порушення митних правил, передбачене ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України – розпорядження без дозволу органу доходів і зборів товарами (а саме транспортним засобом іноземної реєстрації RENAULT SCENIC, д.р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ), митне оформлення яких не закінчено (а.с. 7-8).
10.09.2019 Полтавською митницею ДФС листом повідомлено позивача про складання протоколу про порушення митних правил, про дату  та час розгляду справи  про порушення митних правил (9-10).
16.10.2019 відповідачем винесено постанову в справі про порушенням митних правил №0157/80600/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500,00 грн (а.с.6).
В постанові зазначено, що 04.07.2019 до Полтавської митниці ДФС надійшла інформація від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (лист від 01.07.2019 № 9019/41/26/03-2019) про те, що 13.06.2019 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху була притягнута ОСОБА_2 (станом на 15.07.2019 – ОСОБА_3 ) під час керування автомобілем RENAULT SCENIC, д.р.н. НОМЕР_1 (постанова серії ДП18№ 584812 від 13.06.2019).
Згідно з базою даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» вищевказаний автомобіль був ввезений на митну територію України 11.07.2018 в зоні діяльності Харківської митниці ДФС ОСОБА_1 в митному режимі «транзит».
Таким чином, в діях ОСОБА_1  вбачається порушення митних правил, передбачене  ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України – розпорядження без дозволу органу доходів і зборів товаром (транспортним засобом іноземної реєстрації RENAULT SCENIC, д.р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ), митне оформлення якого не закінчено.
Не погодившись з постановою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не був повідомлений про час та місце розгляду справи, постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу була протиправно винесена у відсутності особи, яка притягається до відповідальності.
Колегія суддів не погоджується із рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 494 Митного кодексу України (далі – МК України) про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно до ч. 10 ст. 494 МК України протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.
Відповідно до ч. 1 3 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.
Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.
Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
З матеріалів справи встановлено, що протокол про порушення митних правил № 0157/80600/19 від 10.09.2019 направлено відповідачем   ОСОБА_1 за адресою:   АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим відправленням (а.с. 47).
При цьому, митницею вживались заходи щодо встановлення адреси проживання позивача, про що свідчить лист ГУ ДФС у Полтавській області від 15.07.2019 № 3163/7/16-31-08-01-17 (а.с.44).
Згідно  відомостей з автоматизованої системи митного оформлення  23.07.2019 ОСОБА_1  був притягнутий Харківською митницею ДФС до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України,  і в графі адреса проживання зазначено: АДРЕСА_1 (а.с. 43).
Постанова про порушення митних правил №0157/80600/19 від 16.10.2019 також була направлена позивачу рекомендованим поштовим відправленням на адресу АДРЕСА_1 , проте повернута відповідачу за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 48-49).
Вищенаведене свідчить, що Полтавською митницею ДФС вживалися заходи щодо прийняття участі  позивача у розгляді справи про порушення митних правил, у зв`язку з чим помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позивач всупереч вимогам закону  не був повідомлений  про час та місце розгляду справи.
Щодо суті виявленого порушення судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно ч. 1 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.
В свою чергу, згідно зі статтею 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ч. 3 ст. 325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно ч. 2 ст. 469 МК України зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації-отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації-отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Системний аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що користування та розпорядження товарами, митне оформлення яких не закінчено, без дозволу органу доходів і зборів, свідчить про порушення митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.10.2020 по справі № 295/8052/17.
Враховуючи те, що спірний автомобіль був ввезений ОСОБА_1 на митну територію України в режимі «транзит» та останній передав право користування ним ОСОБА_2 , колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбачене ч. 2 ст. 469 МК України.
Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 01.10.2018 по справі № 689/1980/18 колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 по справі № 755/10947/17, суди при вирішенні спорів мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду.
Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 у справі № 1-рп/2015 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 469 Митного кодексу України є також необгрунтованими, оскільки правовідносини, щодо яких виник спір у даній справі, стосуються митного режиму «транзит», а тому висновки Конституційного Суду України до них застосовуватись не можуть, так як останні стосуються митного режиму «тимчасове ввезення».
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Полтавської митниці ДФС від 16.10.2019 № 0157/80600/19 про порушення митних правил винесена в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначені чинним законодавством,  тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Вищенаведене суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє обґрунтоване підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Доводи апелянта щодо не надання позивачем доказів неможливості отримання оскаржуваної постанови до 04.06.2020 спростовуються доказами по справі, з яких вбачається, що з адвокатським запитом позивач звернувся до відповідача 15.05.2020, копію оскаржуваної постанови позивач отримав 04.06.2020, з даним позовом звернувся - 15.06.2020 (14.06.2020 – вихідний день), тобто своєчасно, у зв`язку з чим судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 308, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Державної митної служби - задовольнити.
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31.08.2020 по справі № 545/1481/20  скасувати.
Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    В.В. Катунов