Справа № 448/995/20                                Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б. 
Провадження № 22-ц/811/3760/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 77

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 

                головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.
                при секретарі: Ждан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_3 до  ОСОБА_1  про розірвання шлюбу, - 
    
в с т а н о в и в: 

       Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Розірвано шлюб між  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 18.10.2014 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом №3015.
       Повернуто  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
               Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 50 відсотків понесених ним витрат зі сплати судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
       Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що, розглядаючи даний спір по суті, суд першої інстанції не вирішив питання про місце проживання неповнолітніх дітей сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Крім того, суд першої інстанції не вирішив питання забезпечення та утримання неповнолітніх дітей позивача та відповідача. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції без дослідження доказів по справі та без врахування думки відповідача, що свідчить про незаконність прийнятого рішення. 
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити, визначити місце проживання дітей з ОСОБА_1 , стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), або за умови якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи з середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в м. Львові, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття.
       У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представник – ОСОБА_8 проти скарги заперечили.
       Апелянт  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. 
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.        
       Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
       Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
       Згідно ч. 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
       Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 
       Згідно з положеннями ст. 112 СК України та роз`ясненнями, викладеними в п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»  суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
       Судом встановлено, що 18.10.2014 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , про що складено відповідний актовий запис № 3015 (повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).
       Встановлено, що більше одного року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства.
       Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
       Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позову не заперечувала, просила строк для примирення не надавати, що підтверджується її особистою заявою від 24.09.2020 року.
       Доказів на підтвердження того, що сторони ведуть спільне господарство, підтримують подружні стосунки, а також того, що розірвання шлюбу суперечитиме інтересам хоча б одного з подружжя відповідачем не надано та судом не здобуто.
       Враховуючи, що доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

  п о с т а н о в и в:   

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
       Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2020 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 15 червня 2021 року.

Головуючий:         Крайник Н. П. 

Судді:                Ванівський О.М.

                                                                               Мельничук О.Я.