ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Херсон
номер справи: 766/25679/19
номер провадження: 22-ц/819/707/21 
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого (суддя-доповідач)	Пузанової Л.В.,	
суддів:	Склярської І.В.,	
  	Чорної Т.Г.,	
секретар	Автонагова Ю.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 28 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, 
встановив:

У грудні 2019 року  ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів. 
В обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_3  зазначила, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2017 року з ОСОБА_1 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки – ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень щомісячно та додаткові витрати в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 
Розмір аліментів змінено рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 07.12.2017 року до 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 12.06.2017 року до досягнення дитиною повноліття. 
Посилаючись на те, що на теперішній час її майновий стан змінився, вона перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна, дитина за станом здоров`я потребує домашнього догляду, а матеріальне становище платника аліментів, який має стабільний та достатній заробіток, рухоме та нерухоме майно, покращилось, позивач просила суд змінити розмір встановлених рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 07.12.2017 року аліментів, які сплачуються ОСОБА_1 на її користь на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно, на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 
Рішенням суду від 28 січня 2021 року позов задоволено частково та постановлено:
Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 07 грудня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , на утримання неповнолітньої доньки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 гривень щомісячно, визначивши розмір аліментів у 3 500 гривень щомісячно з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
В решті позовних вимог відмовлено.
Судом вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , просить рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
Скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо наявності підстав для збільшення розміру аліментів не відповідають обставинам справи, зокрема щодо покращення його матеріального становища, зроблені за відсутності належних доказів отримання ним постійного доходу, набуття у власність нерухомого майна, а також без врахування визначених рішенням суду до стягнення та сплачуваних ним щомісячно витрат на утримання дитини у загальному розмірі 2 000 грн.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_5 , її доводи не визнала, рішення суду як законне та обґрунтоване просила залишити без змін.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Рішення суду мотивовано тим, що покращення матеріального стану відповідача, який після ухвалення судом рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів здійснив ряд угод щодо придбання рухомого та нерухомого майна, в той час як стан здоров`я дитини, на утримання якої стягнуто аліменти, погіршився, що спонукало матір звільнитися з роботи для здійснення домашнього догляду за нею, є підставою для збільшення розміру аліментів у порядку, визначеному статтею 192 СК України.
В процесі розгляду справи суд встановив, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з матір`ю.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно, починаючи з 12.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто в рахунок додаткових витрат на дитину 500 гривень щомісячно з моменту звернення і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 07.12.2017 року збільшено розмір стягнутих за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2017 року аліментів з 1 000 гривень до 1 500 гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду -12.06.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття.
На час ухвалення судами рішень про стягнення аліментів ОСОБА_3 перебувала на обліку як безробітна та в період з 13.11.2016 року по 16.08.2019 року отримувала допомогу по безробіттю.
В кінці 2017 року погіршився стан здоров`я ОСОБА_6 , яка з 15.10.2017 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «рецидивуюча вірусна інфекція» , а в період з 29.04.2018 року по 28.11.2019 року хворіла близько одинадцяти разів та відповідно до довідки, виданої КНП «Херсонська клінічна лікарня ім. Є.Є.Корабелеша» 20.11.2019 року за №398, з 20.11.2019 року та до 10.03.2020 року потребувала домашнього догляду.
Наведена обставина позбавила позивачку можливості працевлаштуватися.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (пункт 23 постанови).
З огляду на зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
З витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 18.12.2019 року слідує, що на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано десять транспортних засобів, починаючи з 2003 року по 31.03.2018 року, серед яких вантажний транспортний засіб марки HYUNDAI H200, 2000 року випуску, придбаний відповідачем із здійсненням державної реєстрації 31 березня 2018 року, тобто після ухвалення судових рішень про стягнення з нього аліментів на утримання дочки.
Після винесення рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зокрема 10.12.2018 року, за відповідачем було зареєстровано право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості та на 1/2 частину будівель і споруд загальною площею 808 кв. м., розташованих на цій земельній ділянці. Підставою державної реєстрації права власності на наведене нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено договір про розірвання договору купівлі-продажу від 10.12.2018 року та первісні правовстановлюючі документи на майно, видані на ім`я відповідача.
Розірвання договору купівлі-продажу потребувало витрат відповідача на повернення отриманих від продажу грошових коштів, враховуючи його посилання на проведену сторонами угоди реституцію.
Крім того, за період з 01.01.2018 року по 15.09.2020 року відповідач ОСОБА_1 неодноразово здійснював поїздки за кордон, зокрема до країн Європи, в Ізраїль та Дубаї, в тому числі з метою відпочинку.
Враховуючи встановлені судом обставини, які підтверджені належними і допустимими доказами та відповідачем не спростовані, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що покращення матеріального стану відповідача після визначення за рішенням суду розміру аліментів у спірних правовідносинах дає позивачці право вимагати збільшення розміру аліментів відповідно до вимог статті 192 СК України та вважає визначений судом до збільшення розмір аліментів таким, що відповідає принципу справедливості та розумності, зважаючи на те, що саме позивачка з врахуванням стану здоров`я дитини, потреби у її догляді несе непомірний тягар у вигляді витрат на утримання дочки.
Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.
Зокрема, доводи скаржника щодо необхідності визначення розміру аліментів з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, колегія суддів вважає юридично неспроможними, оскільки як передбачений частиною другою статті 182 СК України гарантований розмір аліментів на одну дитину, так і передбачений цією нормою права рекомендований розмір аліментів на одну дитину залежно від розміру визначеного законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є мінімальними для забезпечення гармонійного розвитку дитини, в той час як встановлені судом витрати відповідача перевищують заявлений ним розмір щомісячного доходу в 7 000-8 000 гривень, що свідчить про спроможність ОСОБА_1 забезпечувати гармонійний розвиток дочки не за мінімальною шкалою, а у розмірі, що перевищує цю межу.
При цьому колегія суддів враховує те, що ОСОБА_1 не доводить джерело своїх доходів та не підтверджує їх щомісячний розмір, пояснивши, що його доходи забезпечують його потреби, в тому числі з врахуванням необхідності сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволення позову відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд
постановив: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 січня 2021 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.
Головуючий                             Л.В. Пузанова

Судді:                                                                І.В. Склярська

                         Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 20 травня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова