УХВАЛА

20 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 823/1427/18
адміністративне провадження № К/9901/13906/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Данилевич Н.В., Шевцової Н.В.,
перевіривши касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року 
у справі № 823/1427/18 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення частини невиплаченої заробітної плати, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив:
-   стягнути з відповідача заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.03.2016 року по 08.06.2017 року на користь позивача в сумі 319 грн 44 коп.;
- стягнути з відповідача частину невиплаченого посадового окладу починаючи з 01.03.2016 року по 30.06.2016 року в сумі 280 грн. 00 коп.;
- стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду    з  15.12.2017 року по 02.01.2018 року на користь позивача в сумі 6125 грн. 89 коп., з врахуванням всіх обов`язкових платежів та зборів, які підлягають відрахуванню при виплаті грошового забезпечення;
- стягнути з відповідача компенсацію  за невикористану  в 2017 році відпустку на користь позивача в сумі 5400 грн 00 коп.;
-   стягнути з відповідача матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу за 2018 рік на користь позивача в сумі 2400 грн 00 коп.;
-   стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати грошового забезпечення при звільненні працівника по день фактичного розрахунку, починаючи з 05.01.2018 по день ухвалення рішення судом.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2019 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 30 січня 2020 року    касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2019 року залишено без задоволення. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2019 року в цій справі залишено без змін.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року    у справі № 823/1427/18.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та задовольнити подану заяву за нововиявленими обставинами.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року    -  скасовано.
Ухвалено нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року    задоволено частково.
Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 15.12.2017 року по 02.01.2018 року на користь      ОСОБА_1 в розмірі 2 897,88 грн. (дві тисячі вісімсот дев`яносто сім грн. 88 коп.), з урахуванням всіх обов`язкових платежів та зборів, які підлягають відрахуванню при виплаті грошового забезпечення.
Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України компенсацію за невикористану в 2017 році відпустку на користь ОСОБА_1 в розмірі 2287,80 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят сім грн. 80 коп.).
Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати грошового забезпечення при звільненні працівника по день фактичного розрахунку, починаючи з 05.01.2018 року по 14.12.2020 року (день ухвалення даної постанови) в розмірі 163     959,00 грн. (сто шістдесят три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять грн. 00 коп.). В іншій частині вимог заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року відмовлено.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, Департаментом патрульної поліції Національної поліції України подано касаційну скаргу. 
Однак, ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2021 року касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України повернуто скаржнику у зв`язку із неусуненням недоліків касаційної скарги.
16 квітня 2021 року Департамент патрульної поліції Національної поліції України повторно подав касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишено без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням відповідних доказів щодо неможливості подання повторної касаційної скарги у розумний строк після її повернення Верховним Судом.
Вказану ухвалу скаржником отримано 07 травня 2021 року відповідно до поштового повідомлення.
19 травня 2021 року від скаржника надійшла заява про поновлення строку на подання касаційної скарги.
Заява про поновлення строку на касаційне оскарження мотивована тим, що первісну касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного суду від 14.12.2020 року у справі №823/1427/18 скаржником подано до Верховного Суду 01 лютого 2021 року.
15 лютого 2021 року на адресу управління патрульної поліції в Черкаській області надійшла ухвала Верховного Суду від 11 лютого 2021 року, якою касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення з дня вручення ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику з підстави не усунення недоліків, встановлених в ухвалі Верховного Суду від 11 лютого 2021 року, а саме несплати скаржником судового збору за її подання. Вказану ухвалу отримано 19 березня 2021 року, тому, на думку відповідача, останній день повторного подання касаційної скарги у даній справі припадав на 18 квітня 2021 року.
16 квітня 2021 року скаржником було повторно подано касаційну скаргу. А тому, на думку скаржника, розумність строку подання відповідачем касаційної скарги повторно, після її повернення Верховним Судом, не порушена.
Відповідно до статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою   статті 333 цього Кодексу.
Суд звертає увагу, що аналіз положень статей      5,    13,    328,    329 КАС України  дозволяє дійти висновку, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої  статті 44 КАС України    учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку.    КАС України    передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених    КАС    України  процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Разом з тим, Суд зазначає, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції  до моменту подання касаційної скарги пройшло 4 місяці, доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані Судом поважною причиною пропуску строку, встановленого  КАС України.
Крім того, з огляду на те, що ухвала Верховного Суду від 16 березня 2021 року про повернення касаційної скарги отримана скаржником 19 березня 2021 року, судовий збір сплачено згідно платіжних доручень від 11 березня 2021 року та 26 березня 2021 року, скаржником у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження не наведено жодних поважних причин, які позбавили його можливості у розумний строк, без надмірних зволікань після повернення касаційної скарги та виконання вимог процесуального закону, подати касаційну скаргу до Верховного Суду.
Відповідно до пункту 4 частини першої  статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями  121,    333,  355,  359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про поновлення строку на касаційне оскарження - відмовити.  
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 823/1427/18 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення частини невиплаченої заробітної плати.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                                                               В. Е. Мацедонська
Судді                                                                                                                                Н. А. Данилевич
                                                                                                                                                                                                                 Н. В. Шевцова