Ухвала

11 травня 2021 року
м. Київ
Справа № 290/738/15-к
Провадження № 51-4 км 17
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, 
встановив:
У касаційній скарзі захисник ставитьпитання про перегляд зазначеного судового рішення, а також ухвали Романівського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року, у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга, крім іншого, повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Проте вказаних приписів кримінального процесуального закону ОСОБА_4 належним чином не виконав.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2)  неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, які мають співвідноситися зі змістом оскаржуваного рішення та підставами його ухвалення.
Всупереч викладеному, захисник у касаційній скарзі не зазначає конкретні порушення, допущені судом апеляційної інстанцій про постановленні ухвали від 09 лютого 2021 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження, та які в силу положень ст. 438 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з урахуванням положень статей 412-414 КПК України, тобто не наводить обґрунтування заявлених вимог.
При цьому за змістом касаційної скарги захисник посилається на порушення, допущені, на його думку, при постановленні вироку Романівського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 та ухвали Романівського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, які не є предметом перегляду у цьому касаційному провадженні, адже апеляційний суд відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження й закрив апеляційне провадження, не розглянувши апеляційну скаргу по суті.
Усупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України захисником не долучено до касаційної скарги належно завіреної копії оскаржуваного судового рішення, а саме ухвали Житомирського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року.
Також захисником ОСОБА_4 не надані копії відповідних документів, які підтверджують його статус адвоката та повноваження захисника у цьому провадженні. 
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Ці вимоги мають співвідноситись з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, ОСОБА_4 , ставлячи питання про скасування ухвали апеляційного суду, просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції, проте такі вимоги не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України з огляду на повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Крім цього, захисник просить переглянути за нововиявленими обставинами вирок Романівського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 , скасувати його і призначити новий розгляд у Чуднівському районному суді Житомирської області, проте це судове рішення, як вже було указано вище, не є предметом перегляду у цьому касаційному провадженні.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків. 
Протягом визначеного строку захисник має право звернутись до суду касаційної інстанції з уточненою касаційною скаргою на усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений законом строк.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року залишити без руху.
Надати захиснику ОСОБА_4 строк для усунення недоліків скарги протягом 15 днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку, скарга буде повернута особі, яка її подала. 
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                            ОСОБА_3