Номер провадження: 22-ц/813/3434/21 
Номер справи місцевого суду: 501/2165/15-ц
Головуючий у першій інстанції Журавель П.І.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до Іллічівської міської ради Одеської області про надання додаткового строку на прийняття спадщини, на рішення Іллічівського міського суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Журавель П.І. 17 липня 2015 року у м. Чорноморськ Одеської області, -

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до Іллічівської міської ради Одеської області про надання додаткового строку на прийняття спадщини (а.с. 4-6).
В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності матері позивача – ОСОБА_3 (5/6 частин) та рідному брату позивача ОСОБА_4 (1/6 частина).  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла  ОСОБА_3 . Позивач, у порядку спадкування за заповітом, отримав частку квартири, яка належала матері. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача ОСОБА_4 .. Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем є позивач ОСОБА_2 , який пропустив строк для прийняття спадщини із-за того, що тяжко хворів, не підтримував стосунків з братом. Інших спадкоємців у померлого брата не було.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17 липня 2015 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк терміном в чотири місяці після набрання рішення законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Одеса (а.с. 70-72).
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, обставин непереборного характеру, які б об`єктивно не дозволити позивачу звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законодавством строк, в ході розгляду справи не встановлено (т.1 а.с. 87-93).
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року залучено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до участі у справі в якості правонаступників ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців з часу відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Як вбачається з матеріалів справи, брат позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем є позивач ОСОБА_2 , який пропустив строк для прийняття спадщини із-за того, що тяжко захворів, не підтримував стосунків з братом, не мав можливості приїхати в місто Одесу із-за тяжкого стану здоров`я. 
Встановлені судом першої інстанції факти об`єктивно підтверджуються тим, що позивач ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_4 є рідними братами, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (т.1 а.с. 13, 14).
Батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 померли, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть (т.1 а.с. 16, 17).
Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 – 5/6 частин та померлому ОСОБА_4 – 1/6 частина, що підтверджується копією технічного паспорту, копією заповіту та копією Витягу з державного реєстру речових прав (т.1 а.с. 9-11, 20-24).
Позивач ОСОБА_2 постійно мешкав та був зареєстрований за адресою спадкової квартири (т.1 а.с.18).
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Одеса, про що складено актовий запис про смерть №8084 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (т.1 а.с. 64-66).
Наявними у матеріалах справи доказами встановлено, що з лютого 2014 року позивач ОСОБА_2 хворів, декілька разів знаходився на стаціонарному лікуванні. З лютого 2014 року перебував на диспансерному обліку з діагнозом: цереброваскуляторна хвороба, дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеню, поширений остеохондроз хребта, полірадикулярний синдром, стадія нестійкої ремісії,, гіпертонічна хвороба 2 ст., помірне порушення функцій ходи і самообслуговування. З серпня 2014 року перебував на диспансерному обліку у лікаря-невропатолога поліклініки № 1 ДЗ «ІБЛ на ВТ МОЗ України», є інвалідом ІІІ групи (т.1 а.с. 55).
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано визнав поважними вказані позивачем причини пропуску строку для подачі заяви для прийняття спадщини та, відповідно до ст. 1272 ЦК України, визначив йому додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори терміном в чотири місяці.
На час смерті ОСОБА_4 постійно мешкав в АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 61).Вказана квартира належала померлому у рівних частках з ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на житло за № НОМЕР_1 від 29 травня 2002 року, яке зареєстроване КП ОМБТІ та РОН кн 441пр-стр93-р 2712 (т.2 а.с. 27,28).
14 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, Ткаченко І.В., із заявою про прийняття спадщини після смерті колишнього чоловіка. 17 лютого 2014 року за заявою ОСОБА_1 . Першою одеською нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №49/2014 р ( т.2 а.с. 19-134,34).
18 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Першої нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата (т.2 а.с.41).
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 1989 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2007 року шлюб між ними був розірваний. З 2006 року ОСОБА_4 страждав психічним захворюванням і знаходився на обліку в КУ «Одеський обласний психоневрологічний диспансер». 
Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 в період часу з 17 серпня 2007 року по 17 серпня 2013 року вказуючи, що встановлення цього факту їй необхідно для прийняття спадщини щодо майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Приморського районного суд м. Одеси від 03листопада 2014 року встановлений факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 17 серпня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, наявність цього рішення не змінює черговість спадкування, оскільки ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після смерті брата, будучі спадкоємцем другої черги спадкування за законом, отримав Свідоцтво про право на спадщину, що спростовує доводи апеляційної скарги про порушення спадкових прав ОСОБА_1 , як спадкоємця четвертої черги. 
Посилання у апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 , є неспроможними.
Листом завідувача Приморської державної нотаріальної контори від 09.08.2019 року за №1088/02-14 ОСОБА_1 було роз`яснено, що ОСОБА_2 згідно ст.1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги і має пріоритет перед ОСОБА_1 , яка згідно ст.1264 ЦК є спадкоємцем четвертої черги.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що обставин непереборного характеру, які б об`єктивно не дозволити позивачу звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законодавством строк, в ході розгляду справи не встановлено.
Так, зі змісту листа №01/15-065 від 27.05.2015 року ДЗ» Іллічівська Басейнова Лікарня на водному транспорті МОЗ України» вбачається, що з лютого 2014 року позивач ОСОБА_2 хворів, декілька разів знаходився на стаціонарному лікуванні. З лютого 2014 року перебував на диспансерному обліку з діагнозом: цереброваскуляторна хвороба, дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеню, поширений остеохондроз хребта, полірадикулярний синдром, стадія нестійкої ремісії,, гіпертонічна хвороба 2 ст., помірне порушення функцій ходи і самообслуговування. З серпня 2014 року перебував на диспансерному обліку у лікаря-невропатолога поліклініки № 1 ДЗ «ІБЛ на ВТ МОЗ України», є інвалідом ІІІ групи. 
Отже, при вказаних обставинах суд першої інстанції, відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України, дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Крім того, колегія суддів, при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, враховує універсальність спадкового правонаступництва як фундаментальний принцип спадкового права.
Так, як вже вказувалось вище, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. 
Правонаступниками померлого є його діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 листопада 2016 року, отримали спадщину у вигляді 1/2 часток (кожному) спадкового майна у вигляді 5/6 частин квартири АДРЕСА_1 .
Право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано у встановленому законом порядку.
Отже, на час ухвалення судового рішення відсутні були відомості про прийняття спадщини будь – якими спадкоємцями будь – яких черг, при вказаних обставинах належним відповідачем у справі була Іллічівської міської ради Одеської області.
Крім того, зі змісту свідоцтв про право на спадщину, виданих на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що спадкоємці ОСОБА_2 прийняли спадщину на належну йому 5/6 частки квартири АДРЕСА_1 , а відтак питання про права та обов`язки ОСОБА_1 оскаржуваним рішенням не вирішувались ( т.2. а.с.131) 
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 липня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 липня 2015 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 01 червня 2021 року.

      Головуючий                                                                      С.О. Погорєлова 
      
Судді                                                                        О.В. Князюк

               О.М. Таварткіладзе