Ухвала
Іменем України 
14 червня 2021 року
м. Київ
Справа № 303/3547/19
Провадження № 51 - 6167 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката    ОСОБА_5 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від    16 липня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 серпня 2020 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 липня 2019 року, залишеним без зміни ухвалою Львівського апеляційного суду від                  28 серпня 2020 року,  ОСОБА_4 засуджено за ст. 156 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення на строк 5 років.
Постановою Верховного Суду від 18 березня 2021 року вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 липня 2019 року та ухвала Львівського апеляційного суду від 28 серпня 2020 рокузалишені без зміни, а касаційна скарга захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 – без задоволення. 
У касаційній скарзі захисник порушує питання про необхідність здійснити повторний перегляд у касаційному порядку вироку та ухвали щодо ОСОБА_4 в касаційному порядку.
Вивчивши касаційну скаргу, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Зі змісту положень ст. ст. 424, 425 КПК України вбачається, що процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи. Конституційний суд України рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення у положенні пункту         8 частини третьої статті 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства "забезпечення ... касаційного оскарження рішення суду" у системному зв`язку з положеннями частини першої статті 8,  статті 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.      
З урахуванням зазначеного та того, що постановою Верховного Суді від 18 березня 2021 року прийнято рішення по суті вимог касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 та залишено його касаційну скаргу без задоволення, колегія суддів вважає, що захисник використав своє право на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_4 , у зв`язку із чим зазначені вирок та ухвала не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге.
Крім того, відповідно до ст. 442 ч. 5 КПК України постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що захиснику засудженого ОСОБА_4 – адвокату ОСОБА_5 необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на судові рішення щодо ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України.
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити захиснику засудженого ОСОБА_4 – адвокату ОСОБА_5  у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 липня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 серпня 2020 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
  ОСОБА_1 	  ОСОБА_2 	  ОСОБА_3