ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 квітня 2021 року           справа №200/5231/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

            Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар Антонюк А.С., за участі позивача - ОСОБА_1 ,  представника відповідача Сенникова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 р. у справі № 200/5231/20-а (головуючий І інстанції Чучко В.М., складене в повному обсязі 17.08.2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення №0042775634 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, -

                                                                        УСТАНОВИВ:

              ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач), в якому просила, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, визнати протиправними дії відповідача щодо винесення рішення №0042775634 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені про несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 08.04.2020 року на суму 5825,14 грн. та скасувати рішення №0042775634 відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені про несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 08.04.2020 року на суму 5825,14 грн. (а.с. 1-9, 122-123).
            В обґрунтування позову зазначив, що відповідач без будь-яких законних підстав прийняв оскаржуване рішення та вважає, що нею належним чином сплачено єдиний внесок. Крім того, відповідач порушив порядок та строки обчислення боргу по сплаті єдиного внеску, оскільки спірне рішення датоване 08.04.2020 року, однак в ньому не зазначена сума недоїмки (єдиного внеску), а штрафні санкції та пеня вказані до 22.04.2019 року.
         Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 134-136).
         Не погодившись із судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, вважає рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
          В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII Інструкції №499. Натомість відповідач надіслав позивачу не вимогу, а рішення. Також зазначає, що визнання судом обставини щодо розміру штрафів та пені є недоведеною, адже встановлюється не з ІКП, а з суми недоїмки (ЄСВ) (а.с. 141-147).
         Під час апеляційного розгляду позивач підтримала доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити без задоволення. 
         Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача,  представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
        Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 23.06.2006 року по 23.09.2019 року перебувала на обліку в ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, з 06.11.2019 року перебуває на обліку в Волновасько-Мангушському управлінні Головного управління ДПС у Донецькій області (а.с. 11-25).
        Рішенням Головного управління ДПС у Донецькій області від 08.04.2020 року №0042775634 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за період з 20.10.2015 року по 22.04.2019 року у розмірі 4213,26 грн. та нараховано пеню у розмірі 1611,88 грн. (а.с. 28-30).
        Відповідно розрахунку штрафної санкції позивачем несвоєчасно сплачено єдиний внесок, а саме: 20.10.2016-20.04.2016 - 184 дні; 19.01.2017-20.07.2016 - 184 дні; 20.07.2016-20.01.2016 - 183 дні; 19.04.2017-20.10.2016 - 182 дні; 22.01.2019-20.10.2018 - 95 дні; 20.10.2016-20.07.2016 - 93 дні; 20.10.2017-20.07.2017 - 93 дні; 20.07.2016-20.04.2016 - 92 дні; 20.07.2018-20.04.2018 - 92 дні; 19.10.2018-20.07.2018 - 92 дні; 19.01.2016-20.10.2015 - 92 дні; 19.01.2017-20.10.2016 - 92 дні; 19.01.2018-20.10.2017 - 92 дні; 19.04.2016-20.01.2016 - 91 день; 19.07.2017-20.04.2017 - 91 день; 22.04.2019-22.01.2019 - 91 день; 19.04.2017-20.01.2017 - 90 днів; 19.04.2018-20.01.2018 - 90 днів; 22.04.2019-20.04.2019 - 3 дні; 20.07.2018-20.07.2018- 1 день; 20.10.2017-20.10.2017 - 1 день; 22.01.2019-22.01.2019 - 1 день (а.с. 76-77).
        Не погодившись з винесеним рішенням, позивач оскаржила його в адміністративному порядку до Державної податкової служби. За результатами розгляду скарги позивача ДПС прийнято рішення про результати розгляду скарги від 20.05.2020 року №16659/6/99-00-08-06-01-06, яким рішення від 08.04.2020 року №0042775634 залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 32-34).
         З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
        Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI встановлено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
        Згідно п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VІ, платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За правилами ч.5 ст.9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).
        Відповідно до абз.1 ч.7 ст.9 Закону № 2464-VI єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.
        Згідно з абз.1, 3 ч.8 ст.9 Закону № 2464-VI в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
         Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
        Згідно з ч. 10 ст. 9 Закону № 2464 днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.
        За визначенням п.1 ч.1 ст.6 Закону № 2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
        Відповідно до ч.10 ст.25 Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
За приписами п.2 ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
           Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (ч.16 ст.25 Закону №2464-VI).
          Отже, правовим наслідком несвоєчасної сплати сум єдиного внеску для платника податків є застосування до нього штрафних санкцій та нарахування пені.
           Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі - Інструкція №449).
          Згідно п.1 розділу VII Інструкції №449, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.
         Положеннями п.п. 2 п. 2 розділу VII Інструкції №449 визначено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону України №2464-VI до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
         При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.
Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.
       При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.
       З матеріалів справи, зокрема з рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 20.05.2020 року №16659/6/99-00-08-06-01-06 вбачається, що ОСОБА_1 єдиний внесок за період ІІІ - IV квартали 2015 року, І - IV квартали 2016 року, І - IV квартали 2017 року, І - IV квартали 2018 року, І квартал 2019 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку, що слугувало підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій та пені від 08.04.2020 року №0042775634.
          Доводи апелянта, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII Інструкції №499, натомість відповідач надіслав позивачу не вимогу, а рішення, колегія суддів не приймає, оскільки положеннями п.п. 2 п. 2 розділу VII Інструкції № 449 передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, накладається штраф, при цьому складається саме рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.
          Щодо доводу апелянта, що визнання судом обставини щодо розміру штрафів та пені є недоведеною, адже встановлюється не з ІКП, а з суми недоїмки (ЄСВ), суд зазначає наступне.
         З метою ведення оперативного обліку платежів до бюджету наказом Міністерства фінансів від 7 квітня 2016 року № 422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок № 422).
         Відповідно до п. 2 вказаного Порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.
       Згідно пункту 3 Порядку оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.
          Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.
        З матеріалів справи вбачається, що в ІКП за кодом класифікації доходів бюджету 71040000 в автоматичному режимі нараховані, але не застосовані штрафні санкції та пеня (розрахунок штрафної санкції №75/05-99-56-34-2863619463).
         А отже, ГУ ДПС у Донецькій області правомірно винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 08.04.2020 №0042775634 на загальну суму 5825,14 грн. (в тому числі штрафна санкція - 4213,26 грн. (20%), пеня 1611,88 грн.), відповідно до вимог чинного законодавства.
        Колегія суддів вважає помилковим посилання  позивача у апеляційній скарзі на постанови Верховного Суду від 27.02.2018 по справі № 811/2154/13-а,  від 23.05.2018 по справі № 804/853/14 з огляду на те, а інші ніж у даній справі, а саме, застосування штрафних санкцій та нарахування пені про несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
        У вказаних вище позиціях Верховного Суду, відповідно зазначав визначав правову позицію щодо  аналізу реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту та оскарження дій ДПІ щодо коригування показників податкової звітності на підставі Акту про неможливість проведення зустрічної звірки та зобов`язання відновити в електронній базі дані обліку платника. А отже обставини у зазначених вище постановах Верховного Суду та в цій справі не є аналогічними.
         Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права, а отже у суду відсутні правові підстави для його скасування.
          Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
         Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
         Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

         Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 р. у справі №200/5231/20-а - залишити без задоволення.
        Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 р. у справі №200/5231/20-а - залишити без змін.
        Повне судове рішення складено 05 травня 2021 року.
        Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення  повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                                      А.А. Блохін

Судді                                                                                                            Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                                  І.Д. Компанієць