П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/13297/20	
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Стас Л.В..
суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,
за участю секретаря – Худика С.А.
за участю представника апелянта –Іванової Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

       Товариство з обмеженою відповідальністю “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” ( далі – Позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області ( далі – Відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми “В4” від 12.11.2020 року за № 0000/670/0704 про зменьшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 788333,00 грн. В обгрунтування позову послався на те, що реальність вчинених господарських операцій, рух активів та зміна майнового становища ТОВ “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” як невід`ємні ознаки правомірного формування податкового кредиту підтверджено первинними документами, які відповідають приписам ч. 2 ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” і надавалися представникам контролюючого органу під час проведення перевірки, а також товарно-транспортними накладними, які за формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства. Під час перевірки та разом із запереченнями на Акт перевірки, відповідачу надавався вичерпний перелік документів на підтвердження правомірності формування позивачем податкового кредиту за результатами господарських операцій по придбанню у ТОВ “ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП” та ТОВ “ЮАЛАЙН” теплових генераторів марки ВС 58-5,5.

     Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року – в задоволенні позову – відмовлено. 

     В апеляційній скарзі, ТОВ“УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС”, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 08 лютого 2021 року – скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що наведені податковим органом в акті перевірки висновки про завищення позивачем суми відшкодування ПДВ є необгрунтованими, надуманими та такими, що суперечать наявним первинним документам. Зокрема, висновки про порушення вимог Податкового кодексу України в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 426666 грн., ґрунтуються на використанні контролюючим органом податкової інформації щодо контрагентів позивача про неподання ними податкової звітності, в той час як первинними документами підтверджено виконання операції з постачання товару, з вартості якого сформовано податковий кредит з ПДВ. Висновки відповідача про завищення ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на суму 361667 грн. є також необґрунтованими, складеними без визначення конкретного порушення норм податкового законодавства. Таким чином, ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» було правомірно віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на загальну суму 788 333 грн.

     У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач послався на доводи, ідентичні тим, що викладені  в рішенні суду першої інстанції.

      Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи,  перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що  апеляційна скарга підлягає  задоволенню  з таких мотивів. 

     Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС”  зареєстровано 11.07.2017 року, за номером № 265717183950, основний вид економічної діяльності – інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (код 52.29) (а.с. 32-33, том 1).

      ТОВ “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області як платник податків.

      На підставі направлень від 24.09.2020 №1810/05-06, від 24.09.2020 року № 1811/05-06 відповідно до наказу ГУ ДПС в Одеській області від 18.09.2020 року № 4510, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС”, код за ЄДРПОУ 43460573, щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. з урахуванням від`ємного значення з,податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.

      09.10.2020 року перевіряючими складено акт перевірки № 000008/15-32-07-04/41452335 (а.с.13-30).

      Відповідно до висновків акту перевірки, встановлено порушення платником податків п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6, ст.198 п. 200.4 ст. 200, Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, із змінами і доповненнями, що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на загальну суму 788 333 грн., а саме по періодам звітності:
травень 2019 року – 213333 грн.
липень 2019 року – 213333 грн. 
травень 2020 – 361 667 грн.

       30.10.2020 року позивачем подано заперечення на акт перевірки № 000008/15-32-07-04/41452335 від 09.10.2020 року (а.с.33-38).

       09.11.2020 року за результатами розгляду заперечень до акту перевірки № 000008/15-32-07-04/41452335 від 09.10.2020 року ГУ ДПС в Одеській області надано відповідь № 20799/10/15-32-07-04-10, в якій за результатами розгляду заперечень з урахуванням наданих позивачем документів відповідачем не виявлено нових обставин, які б спростовували висновки по-суті встановлених порушень, які відображені в акті перевірки № 000008/15-32-07-04/41452335 від 09.10.2020 року (а.с.39-46). 

       12.11.2020 року ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 000/570/0704, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 788333,00 грн. за звітний період - липень 2020 року (а.с.12).

      Судом також досліджено взаємовідносин з ТОВ “ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП” та ТОВ “ЮАЛАЙН”.

       17.05.2019 року між ТОВ “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” та ТОВ “ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП” укладено договір поставки № 168 теплового генератора марки ВС 58-5,5, відповідно до предмету якого Постачальник (ТОВ “ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП”) зобов`язується поставити та передати у власність Покупця (ТОВ “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС”) тепловий генератор марки ВС 58-5,5, а також здійснити пусконалагоджувальні, монтажні роботи та в вод в експлуатацію Продукції, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Продукцію, на умовах, в кількості та по ціні відповідно до Специфікації, яка є невід`ємною частиною даного Договору (а.с.47-52).

      17.05.2019 року сторонами договору складено та підписано Специфікацію №1 до вказаного договору, відповідно до якої Постачальник передає у власність Покупця, здійснює пусконалагоджувальні роботи, вводить в технічний процес Постачальнику продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити твердопаливний тепловий генератор ВС 58-5,5 за ціною 1280000,00 грн. (ПДВ – 1280000,00 грн.) (а.с.53).

     22.05.2019 року ТОВ “ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП” оформлено видаткову накладну № 165 на тепловий генератор ВС 58-5,5 за ціною 1280000,00 грн. (ПДВ – 1280000,00 грн.) (а.с.55).

      Товарно-транспортною накладною від 22.05.2019 року (форма №1-ТН), автомобіль ЗИЛ 130 НОМЕР_1 , водій ФОП ОСОБА_1 , та відомостями про вантаж підтверджено факт перевезення товару (тепловий генератор ВС 58-5,5) (а.с.56-57).

     22.05.2019 року складено акт приймання-передачі до Договору поставки №168 від 17.05.2019 року (а.с.58).

      22.05.2019 року ТОВ “ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП” сформовано податкову накладну № 15 на загальну суму 1066666,67 грн (ПДВ - 213333,334 грн) (а.с.62).

      24.05.2019 року ТОВ “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” перераховано ТОВ “ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП” 640000,00 грн. в оплату за тепловий генератор рах. № 165 від 16.05.2019 року (ПДВ 20% - 106666,67 грн.), що підтверджується платіжним дорученням № 20 (а.с.59).
      03.07.2019 року за платіжним дорученням № 618 від 03.07.2019 року та платіжним дорученням № 617 ТОВ “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” перераховано ТОВ “ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП” кошти в розмірі 256000,00 грн. в оплату за тепловий генератор рах. № 202 від 02.07.2019 року (ПДВ 20% - 42666,67 грн.) та в розмірі 384000,00 грн. в оплату за тепловий генератор рах. № 201 від 02.07.2019 року (ПДВ 20% - 64000,00 грн.), (а.с.60-61),

      Крім того, 16.07.2019 року між ТОВ “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” та ТОВ “ЮАЛАЙН” укладено договір поставки № 156, відповідно до предмету якого Постачальник (ТОВ “ЮАЛАЙН”) зобов`язується поставити та передати у власність Покупця (ТОВ “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС”) тепловий генератор марки ВС 58-5,5, а також здійснити пусконалагоджувальні, монтажні роботи та в вод в експлуатацію Продукції, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Продукцію, на умовах, в кількості та по ціні відповідно до Специфікації, яка є невід`ємною частиною даного Договору (а.с.65-70)

     16.07.2019 року сторонами договору складено та підписано Специфікацію  до вказаного договору, відповідно до якої Постачальник передає у власність Покупця, здійснює пусконалагоджувальні роботи, вводить в технічний процес Постачальнику продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити твердопаливний тепловий генератор ВС 58-5,5 за ціною 1280000,00 грн. (ПДВ – 1280000,00 грн.) (а.с.71).

     16.07.2019 року ТОВ “ЮАЛАЙН” оформлено видаткову накладну № 156 на тепловий генератор ВС 58-5,5 за ціною 1280000,00 грн. (ПДВ – 1280000,00 грн.) (а.с.72).

      Товарно-транспортною накладною № 103 від 16.07.2019 року, автомобіль ЗИЛ 130 НОМЕР_2 , водій ФОП ОСОБА_1 , та відомостями про вантаж підтверджено факт перевезення товару (тепловий генератор ВС 58-5,5) (а.с.73-74).

     16.07.2019 року складено акт приймання-передачі до Договору поставки № 156 від 16.07.2019 року (а.с.75).

      16.07.2019 року ТОВ “ЮАЛАЙН”  сформовано податкову накладну № 233 на загальну суму 1066666,67 грн (ПДВ - 213333,334 грн.) (а.с.78).

       22.07.2019 року ТОВ “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” перераховано ТОВ “ЮАЛАЙН” 256000,00 грн. в оплату за тепловий генератор рах. № 267 від 17.07.2019 року (ПДВ 20% - 42666,67 грн.), що підтверджується платіжним дорученням № 632 (а.с.76).

      12.08.2019 року ТОВ “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” перераховано ТОВ “ЮАЛАЙН” 384000,00 грн. в оплату за тепловий генератор рах. № 298 від 12.08.2019 року (ПДВ 20% - 64000,00 грн.), що підтверджується платіжним дорученням № 662 (а.с.77).

      Відмовляючи в задоволені позову, суд виходив з того, що позивачем до перевірки не надавались висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи/ держпродспоживслужби, що відповідно до договорів постачання теплових генераторів, мав надати контрагент позивача та товарно-транспортні накладні на транспортування теплових генераторів, крім цього позивачем не надано до суду доказів на підтвердження підстав для відображення у рядку 16 Декларації «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду значення рядка 21 попереднього періоду» показників за період з 01.04.2018 р. по 31.07.2020 р.

    Колегія суддів не погоджується з висновками суду з таких підстав. 

     Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються    Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

     Щодо висновків про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на суму 426 666 грн., колегія суддів зазначає про таке. 

     Завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 426666 грн. по періодам звітності: травень 2019 – 213 333 грн. та липень 2019 – 213 333 грн. встановлено з перевірки взаємовідносин з ТОВ «ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП» та ТОВ «ЮАЛАЙН», якою визначено, що податковий кредит з ПДВ сформовано з вартості товарів і послуг, придбання яких не підтверджено належним чином оформленими первинними документами та існуючою податковою інформацією щодо постачальників цих товарів.

     В обґрунтування такого висновку, відповідач посилається на не подання контрагентом позивача (ТОВ «ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП») звітності «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і утриманого з них податку» за формою 1- ДФ за період 01.04.2019 по 31.07.2020р., доходу з ознакою « 157» та не здійснення відповідних виплат та сплати податків, що, на думку контролюючого органу, свідчить про те, що відповідним контрагентом генератор марки ВС 58-5.5 на користь ТОВ «УКРЗЕРНТРЕЙД МАКС» не постачався. З аналізу інформаційної системи ДПС України «Архів електронної звітності» відповідач встановив, що продукція «тепловий генератор марки ВС 58-5,5» підприємством ТОВ «ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП» не придбавалась.

     Аналогічні висновки були зроблені відносно другого постачальника теплового генератору марки ВС 58-5,5 - ТОВ «ЮАЛАЙН», яким, згідно інформаційної системи ДПС України АІС «Податковий блок», подавалась звітність «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і утриманого з них податку» за формою 1-ДФ, проте доходу з ознакою « 157» підприємство не виплачувало та відповідні податки не перераховувало, що на думку відповідача, свідчить про те, що вказаним контрагентом такий товар як тепловий генератор марки ВС 58-5.5 на користь ТОВ «УКРЗЕРНТРЕЙД МАКС» не перевозився та не придбавався.

     Отже, відповідач дійшов висновку про необґрунтоване віднесення до складу податкового кредиту суму ПДВ по взаємовідносинам з TOB “ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП” та ТОВ “ЮАЛАЙН” за період 01.04.2018 року по 31.07.2020 року та як результат завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 426666,00 грн. з підстав того, що податковий кредит з ПДВ сформовано з вартості товарів і послуг, придбання яких не підтверджено належним чином оформленими первинними документами та існуючою податковою інформацією щодо постачальників цих товарів.
      
     Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

      Згідно п.198.1. ст.198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
          ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

       За п. 198.2. ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.

       Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
           ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

       Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

      За п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
       
     Як вбачається з матеріалів справи, податкова накладна від 22.05.2019 р. №15, складена ТОВ «ВЕРНЕР ПРОФІ ГРУП», постачальником твердопаливного теплового генератора ВС 58-5,5 (код УКТЗЕД 8405) за договором від 17.05.2019 р. №168, на суму 1 066 666,67 грн., зареєстрована в ЄРПН, є підставою для контрагента ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» для нарахування суми ПДВ у розмірі 213 333,334 грн., що відноситься до податкового кредиту.
      Податкова накладна від 16.07.2019 р. №233, складена ТОВ «ЮАЛАЙН», постачальником твердопаливного теплового генератора ВС 58-5,5 (код УКТЗЕД 8405) за договором від 16.07.2019 р. №156, на суму 1 066 666,67 грн., зареєстрована в ЄРПН, є підставою для контрагента ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» для нарахування суми ПДВ у розмірі 213 333,334 грн., що відноситься до податкового кредиту.

      Щодо недоліків первинних документів, на які посилається відповідач, а саме: не зазначення у видаткових накладних адреси доставки, та адреси, з якої відвантажувався товар, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що перелік обов`язкових реквізитів видаткової накладної, викладений в ч. 2 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не містить такого реквізиту як адреса доставки та відвантаження товару, отже відсутність вказаної інформації в видатковій накладній не свідчить про її дефект. 

     Крім цього, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. 

     Крім цього, в своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що відповідно до відомостей Акту перевірки, позивачем не надано до перевірки товарно-транспортні накладні на транспортування теплових генераторів ВС 58- 5,5 за договором поставки № 168 від 17.05.2019 року та договором поставки № 156 від 16.07.2019 року. 

      Проте, як вбачається з матеріалів справи, товарно - транспортні накладні, за якими здійснювалось транспортування теплових генераторів (а.с.56-57, 73-74), додавались ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» до заперечень на Акт перевірки (а.с.33-38) та були додатками до адміністративного позову, та непред`явлення їх під час перевірки не обмежує платника податків у праві подавати відповідні документи (докази) до суду. 

     Відхиляючи ці товарно - транспортні накладні як докази, суд зазначив про їх відсутність на час проведення перевірки, що з урахуванням положень пункту  44.6  статті  44 Податкового кодексу України  (далі -  ПК) виключає їх доказову силу у судовому процесі.

     Втім, норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки.

Не дає підстави для такого висновку і пункт 44.6.ст. 44 ПК України, згідно якого у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в  пункті 86.7  статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
     Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку  пункту 86.7  статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
       Адже наведена норма Кодексу лише визначає статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежує право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

     Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

    Обов`язок суду оцінити відповідні докази за правилами  статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС) є однією з гарантій установлення об`єктивної істини у справі та прийняття правильного рішення у відповідності з вимогами  статті 242 КАС України. 

     Наведене узгоджується з висновками Вищого Адміністративного суду України, які зазначені у постанові від 08 квітня 2015 року у справі № 2а-2916/11/2170.  
      Резюмуючи викладене, як було зазначено вище, згідно акту перевірки, більша його частина ґрунтується на підставах порушення контрагентами позивача податкового законодавства. 
      Таким чином,  фактично на підставі вищезазначеної податкової інформації щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ “ВЕРНЕР ПРОФІ ТРУП” та ТОВ “ЮАЛАЙН” з питань дотримання вимог податкового законодавства, відповідач у даному акті перевірки дійшов висновку про відсутність реальності вчинення позивачем господарських операцій з даними контрагентами та завищення позивачем суми від`ємного  значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду. 
       Стосовно цього колегія суддів зазначає про таке. 
        Податковий кодекс України не встановлює обов`язку позивача при визначенні податкового кредиту здійснювати надмірну сплату ПДВ до бюджету. Позивач як покупець товарів (робіт, послуг) не сплачує при придбанні товару (робіт, послуг) ПДВ до бюджету, а сплачує такий податок у складі ціни товару (робіт, послуг) постачальникам таких товарів (робіт, послуг). Саме це є умовою при визначенні відшкодування покупця. Припущення відповідача про невиконання постачальниками зобов`язання зі сплати податку до бюджету не є підставою для позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, який виконав усі передбачені Податковим кодексом України умови щодо його отримання.
      Податковим кодексом України не встановлена обумовленість між підтвердженням сплати податку на додану вартість попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товарів (робіт, послуг) та віднесенням позивачем до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг). Закон не ставить право платника податку на формування податкового кредиту в залежність від належного виконання постачальником або контрагентами постачальника своїх податкових зобов`язань та сплати ними сум податку на додану вартість до державного бюджету.
      Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
       Крім того, позивач не має правових підстав перевіряти чи включена контрагентами постачальника сума податку на додану вартість від реалізованих товарів (робіт, послуг) до складу податкових зобов`язань.
     Відповідно до ч.1 ст.208 ГК України якщо господарське зобов`язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов`язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов`язанням, а в разі виконання зобов`язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також усе належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише в однієї зі сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.
       Частиною 1 статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
       Зміст наведеної норми свідчить на користь висновку, що законодавець відокремив порушення публічного порядку від інших підстав нікчемності правочинів та передбачив наявність умислу сторін (сторони) на незаконний результат, а також суперечність його публічно-правовим актам держави.
      Зважаючи на те, що публічний порядок держави порушується у разі недотримання нормативних актів, у яких він закріплений, а ухилення від сплати податків, на факт якого податковий орган посилається як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, є злочином, відповідальність за який встановлена Кримінальним кодексом України, колегія суддів зазначає, що за обставин, які склалися, визначенню правочину як такого, що порушує публічний порядок, повинен передувати вирок суду про притягнення учасника (учасників) такого правочину до кримінальної відповідальності, який би набрав законної сили.
      Крім того, апеляційним судом встановлено, що відповідачем не надано: рішень суду відносно контрагентів позивача, які б набрали законної сили та які б були прийняті в порядку ст. 55-1 ГК України (“Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання”); рішення суду, прийняті в порядку ст. 234 ЦК України щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином; рішення суду про визнання правочинів з контрагентом недійсними з підстав їх суперечності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, як-то передбачено приписами ч. 3 ст. 228 ЦК України; рішеннями суду, яке б було прийнято в порядку ст. 207 ГК України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав невідповідності спірних операцій вимогам закону, або вчинення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, тощо.
     Із наведеного випливає, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення продавцем правил здійснення господарської діяльності, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.
     При цьому, невиконання своїх податкових  зобов`язань   контрагентами платника податків не можуть бути безумовним свідченням недостовірності даних податкового обліку    платника податків, який ці дані задекларував. Також, наявність або відсутність матеріально - технічної бази у контрагента господарюючого суб`єкта не є передумовою для визначення господарської компетенції останнього та не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними угодами або порушення позивачем правил оподаткування.
     При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
     Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
    Стосовно правомірності висновку податкового органу про завищення від`ємного значення на суму 361 667грн. за травень 2020р., колегія суддів зазначає про таке. 

     Обґрунтовуючи висновок щодо завищення від`ємного значення на суму 361 667 грн., відповідач посилався на порушення ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» пункту ІІІ Розділу 6, пункту 5 Розділу IV абзацу 5 Наказу Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016 р. «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (надалі - Порядок), п. 198.6, ст. 198, п. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України. При цьому, відповідачем ні в Акті перевірки, ні у відзиві на позов не зазначено, в чому саме полягає відповідне порушення, чому включення відповідної суми до складу податкового кредиту є безпідставним завищенням від`ємного значення (стор. 14 Акту перевірки).

    Положеннями п. 6 розділу ІІІ Порядку, яке за відомостями Акту перевірки було порушено позивачем, передбачено, що платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

     Крім цього, в Акті перевірки зазначено, що позивачем порушено п. 5 Розділу IV абзацу 5 Порядку, яким передбачено, що у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

    Втім, суд під час вирішення справи в частині наведеного порушення, обмежився посиланням на те, що позивачем не спростовано належними та допустимим доказами виявлених відповідачем під час перевірки порушень та не доведено відсутність порушення вимог податкового законодавства, що вплинуло на завищення суми від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму 361667 грн., за період звітності: травень 2020 року. При цьому, в чому саме полягає відповідне порушення відповідачем не доведено, а судом не встановлено.

     Як вбачається з матеріалів справи, в самому позові, ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» викладав підстави виникнення вказаної спірної суми від`ємного значення. 

     За посиланням позивача, податковим повідомленням-рішенням форми «ВЗ» від 20.07.2018 р. №00000554303 ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» відмовлено у наданні бюджетного відшкодування по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 22.05.2018р. №9098672799, зменшено суму ПДВ, заявлену до відшкодування на поточний рахунок ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС», на 361 667 грн., (вказане податкове повідомлення - рішення позивачем не отримувалось, а було відображено лише в електронному кабінеті платника податку). Окремо, позивачем в адміністративному позові були обґрунтовані підстави для подальшого відображення відповідної суми від`ємного значення в податковій звітності з ПДВ.

    Фактично, відображення спірної суми від`ємного значення у розмірі 361 667 грн. в податковій декларації з ПДВ за липень 2020 р., не пов`язано з нереальністю угоди або з відсутністю зареєстрованих податкових накладних. Віднесення вказаної суми до складу від`ємного значення є питанням заповнення податкової звітності, в той час як у відповідача не має заперечень щодо підстав для формування такого показника, що не є підставою для зменшення суми від`ємного значення ПДВ.

    Так, декларацією з ПДВ за травень 2018 р. позивач заявляв про повернення суми бюджетного відшкодовування на рахунок платника у банку у розмірі 8 775 879 грн.

    Уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2018 р. позивачем зменшено суму бюджетного відшкодування на 361 667 грн. у зв`язку з чим, заявлено до відшкодування 8 414 212 грн. 

    ГУ ДФС в м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 06.09.2018 р. № 046261404 та № 0046251404 якими відмовлено в бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість за травень 2018 р. на загальну суму 8 414 212 грн.

     Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 р. по справі № 1540/4811/18 наведені повідомлення-рішення визнані протиправними та скасовані. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 р. по справі № 1540/4811/18 вказане рішення суду залишено без змін.

     В листопаді 2019 р. в електронному кабінеті платнику податків з`явилась ППР форми «ВЗ» від 20.07.2018 р. №00000554303 на суму 361 667 грн. (яка фактично не була отримана позивачем) у зв`язку з чим, 20.12.2019 р. ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» подало уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за липень 2018 р.

     При цьому, заявлену суму бюджетного відшкодування було знов зменшено на 361 667 грн., у зв`язку з чим ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» 31.01.2020 р. отримало бюджетне відшкодування в сумі 8 052 545 грн. (замість заявленого 8 414 212 грн.).
      
     У зв`язку з різницю між заявленою за декларацією сумою бюджетного відшкодування у розмірі 8 414 212 грн. та фактично отриманою сумою бюджетного відшкодування (8 052 545 грн.) виникла розбіжність у реєстраційному ліміті, яка склала 361 667 грн. та була усунута на підставі уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ за липень 2018 р. Так, вказана сума була відображена в податковій декларації з ПДВ за травень 2020 р. (рядок 16.2. Декларації) та в подальшому відображалась в рядку 21 Податкових декларацій з ПДВ «сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду», у тому числі у рядку 16.1. Податкової декларації з ПДВ за липень 2020 р., відомості якої були предметом спірної перевірки. 

     Апелянт доречно зазначає, що податкова декларація з ПДВ за травень 2020 р., в якій вперше була відображена спірна сума у складі від`ємного значення, була прийнята (зареєстрована) контролюючим органом та відповідно до ст. 76 ПКУ перевірена, при цьому будь - яких зауважень з богу контролюючого органу з приводу задекларованих показників не було.

     З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з апелянтом, що відображення спірної суми від`ємного значення у розмірі 361 667 грн. в податковій декларації з ПДВ за липень 2020 р., не пов`язано з порушенням ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» норм податкового законодавства щодо формування податкового кредиту. Спірне питання стосується порядку відображення в податковій звітності сум бюджетного відшкодування, відносно формування яких не має спору, що не є підставою для зменшення суми від`ємного значення ПДВ.

    Вся наведена інформація була доступна та відома контролюючому органу, втім не знайшла свого відображення в Акті перевірки та процесуальних документах, поданих відповідачем до суду.

     Окремо, слід звернути увагу на те, що фактично, відповідна сума від`ємного значення (361 667 грн.) за спірним ППР має бути знята втрете, оскільки перший раз на відповідну суму позивач самостійно зменшив заявлену до бюджетного відшкодування суму, вдруге, на відповідну суму було зменшено бюджетне відшкодування за не отриманим ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» податковим повідомленням-рішенням, яке було відображено в електронному кабінеті позивача (Додаток №10 — скріншот електронного кабінету), та за спірним ППР відповідач вимагає втрете на відповідну суму зменшити суму від`ємного значення з причин незгоди з порядком заповнення ТОВ «УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС» податкової декларації з ПДВ за липень 2020р.

     В обґрунтування наведених вище обставин, позивач до апеляційної скарги додав відповідні докази, які зазначені вище, та, відповідно до ч. 4 ст. 296 КАС України зазначив про причини їх подання безпосередньо  до суду апеляційної інстанції.

     У зв`язку з карантинними заходами, 28.12.2020 р. на електрону адресу суду позивачем відправлялись пояснення по справі до яких позивачем додавалися копії декларації з ПДВ за травень 2018 р., уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2018, податкової декларації з ПДВ за травень 2020 р., копія податкової декларації з ПДВ за липень 2020 р., скріншот електронного кабінету ТОВ УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС. Проте, у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався без виклику сторін, позивачу не було відомо про те, що суд не отримав відповідних документів ( надано докази відправлення пояснень з додатками на електронну адресу суду). 
    
    Відповідно до ч. 3,4  ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
 
     В цьому зв`язку, колегія суддів вважала за необхідне прийняти та дослідити вказані письмові докази.  
    
     Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
     Колегія суддів також зазначає, що судом першої інстанції не встановлено в повній мірі фактичні обставини справи, та не надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів, наведених позивачем, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено повно та правильно, а отже і наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі щодо цього спростовують неправильних по суті висновків суду першої інстанції.
     Відповідно до ст. ст. 242 КАС України КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи
У відповідності до ст.ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування норм матеріального права.
     Відповідно до ч.1  ст. 139 КАС України  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
     Керуючись ст.ст. 308, 310,   315,  317,  321,  322,  325 КАС України, суд – 
ПОСТАНОВИВ :
     Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” - задовольнити. 

     Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -скасувати. 

    Прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” - задовольнити. 

    Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми “В4” від 12.11.2020 року за № 0000/670/0704 про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 788 333,00 грн.
    
     Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області ( 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, Код ЄДРПОУ 43142370) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЗЕРНОТРЕЙД МАКС” (65000, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд.115, код ЄДРПОУ 41452335)  судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі  29  562  ( двадцять дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят дві ) грн. 

     Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

                                                                            Дата складення повного судового рішення 15.04.2021р. 

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Турецька І.О.    Шеметенко Л.П.