Справа № 447/3260/20                        Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р. 
Провадження № 22-ц/811/640/21                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 травня 2021 року м.Львів

           Справа № 447/3260/20
   Провадження № 22ц/811/640/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,
секретар Сеньків Х.І.
з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області, ухвалене у  м.Миколаєві 4 січня 2021 року у складі судді Павліва В.Р., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-   
     
                                             встановив:
       
23 листопада 2020 року позивач звернулася з цим позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що з 23 квітня 2015 року  вона з відповідачем перебували в шлюбі. Вони є батьками ОСОБА_4  ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 . Зазначає, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 18 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 3 листопада 2020 року, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на  сина, у розмірі 1 300 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 квітня 2019 року. Вказує, що у відповідача немає більше на утриманні інших осіб, він є працездатним, здоровим. Просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу в розмірі 1/3 від всіх видів заробітку, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стверджує, що здійснила додаткові витрати на утримання дитини на суму 21 570,71 грн. Таким чином, виходячи з рівності обов`язків  батьків щодо  утримання дитини, відповідач повинен сплатити їй половину додаткових витрат на утримання сина в розмірі 10 785,35 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 4 січня 2021 року позов задоволено частково.

Ухвалено змінити спосіб та розмір стягнення аліментів та вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 18 червня 2020 року, з твердої грошової суми на частку від доходу в розмірі 1/3 від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з відповідача на користь позивача додаткові витрати на сина в розмірі 8 527, 93 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказує, що його майновий стан не покращився, в умовах карантину він не має можливості влаштуватися на роботу за спеціальністю. Стверджує, що позивач та її батьки їздять за кордон на роботу, батько позивача отримує пільгову пенсію. Вважає, що чеки щодо додаткових витрат не підтверджують, що кошти викорстовувались на дитину.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що сторони  23 квітня 2015 року сторони  уклали шлюб. Вони є батьками  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження, Серії НОМЕР_1 .

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 18 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 3 листопада 2020 року, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на сина, у розмірі по 1 300 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 квітня 2019 року.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що розмір аліментів, призначених на підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18 червня 2020 року не є достатнім для забезпечення дитини. На підставі цього судом вирішено стягувати аліменти в частці від доходу відповідача в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 

Згідно із ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом та ін.). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного разового понесення, періодично або постійно.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року, положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Позивач надала суду копії квитанцій про купівлю продуктів харчування для дитини, копії актів про надання медичних послуг ОСОБА_4 , копії квитанцій про надання стоматологічних послуг, про оплату за дитячий садок, про купівлю різноманітних медикаментів, придбання яких зумовлено періодичними захворюваннями дитини.

Суд першої інстанції врахував, що щоденне харчування дитини не може вважатись особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат з боку іншого з батьків у розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати повинні покриватись за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення суду.

З урахуванням встановленого суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення вимоги позивача щодо стягнення додаткових витрат на дитину.

Судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись  ст. 367, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:
       
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 4 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 28 травня 2021 року.

Головуючий 

Судді