ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року	Львів	Справа № 308/2076/21 пров. № А/857/5246/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання                Хомича О.Р..,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 лютого 2021 року (прийняте у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді суддею Хамник М.М.) у справі № 308/2076/21 за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 про затримання іноземця,

                                                    В С Т А Н О В И В :

18.02.2021 військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 , позивач) звернулася до суду з позовом про затримання громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 лютого 2021 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби Ужгород, в районі 246 прикордонного знаку, на відстані 500 метрів до лінії державного кордону України, при спробі незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб, громадянин Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та відповідно до статті 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Про затримання особи було повідомлено Посольство Алжирської Народної Республіки в Україні. Позивач прийняв рішення про примусове повернення за межі території України відповідача, водночас, він вказав, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, оскільки у нього немає грошових коштів, родичів на території України. Також вказав, що дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.03.2020 № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2». 

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 лютого 2021  позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив громадянин Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 , який вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач не довів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП, оскільки не надав з цього приводу рішення суду. Позивач прийняв рішення про його примусове повернення, проте не надав строк для його виконання. Твердження позивача про те, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення є надуманими, оскільки доводи відповідача про відсутність коштів для повернення у країну належності є припущенням позивача і не ґрунтуються на об`єктивних даних. Інші твердження позивача про те, що він не зможе повернутися у країну громадянської належності, є необгрунтованими, будуються на неіснуючих нормативно-правових актах та не є достатніми, для подання позову про затримання з метою забезпечення примусового видворення. Крім того вказує на численні процесуальні порушення допущені позивачем щодо процедури його повернення та затримання.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, о 14 год. 50 хв. 15.02.2021 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» в місцевості між лінією інженерних прикордонних споруд та державним кордоном на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» в районі 246 прикордонного знаку, 500 м до лінії державного кордону України при спробі незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску з України в Словацьку Республіку громадянин Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 .
Надалі щодо нього було складено протокол про адміністративне затримання від 15.02.2021, за результатами якого його розміщено у ВТТ Чопського прикордонного загону, м. Чоп вул. Головна 55А.
Про факт затримання відповідача листом № 21/161 від 16.02.2021 повідомлено Надзвичайного і Повноважного Посла Алжирської Народної Демократичної Республіки в Україні.
16.02.2021 позивачем також скеровано звернення про надання інформації № 21-159 щодо розгляду питання про скасування посвідок на тимчасове проживання в Україні громадянам Алжирської Народної Республіки, в тому числі відповідачу ОСОБА_1 .
Також, у відповідь на лист № 21-164 від 16.02.2021 президент Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» листом № 1/25-55 від 16.02.2021 повідомив позивача про відрахування відповідача - громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з порушенням вимог статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон»; додатком до листа є копія наказу за № 299-С від 16.02.2021, згідно якого ОСОБА_3 відрахований зі складу студентів денної форми навчання з напряму «Підготовка іноземних громадян до вступу у заклади вищої освіти» вказаного університету.
17.02.2021 за наслідками отриманої інформації Чопським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України прийнято Рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства відносно відповідача - громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також встановлено, що 18.02.2021 військова частина НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України подала до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області адміністративний позов до громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення відповідача за межі території України, від отримання копії якого останній відмовився, про що є відмітка на примірнику позову позивача.
Як видно з копії рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання від 17.02.2021 № НОМЕР_2 , видану громадянину Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 посвідку № НОМЕР_3 скасовано.
З наданої копії паспорта відповідача з проставленою візою, що надавала законні підстави перебувати на території України, видно, що строк дії такої закінчився 30.01.2021.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України на цей час.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, є правильними, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства затримання з метою забезпечення видворення за межі території України.

За змістом цієї норми поданню позову про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України передує подання позову про примусове видворення іноземця або особи без громадянства.

Апеляційний суд встановив, що 18.02.2021 Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області відкрив провадження за позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 .

Тобто, позивач дотримався передумови подання позову про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України.

Також, для подання позову про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України повинні існувати певні підстави, які вказані у статті 289 КАС України, та, якими є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства: 
1) ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення; 2) перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, а також 3) існує ризик втечі; 4) відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Статтею 30 Закону України “Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” визначено випадки коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.

Зокрема, передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Зважаючи на те, що відповідач не має документів, які підтверджують законність перебування на території України, не має коштів для самостійного виїзду з території України, також не має родичів, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а також враховуючи те, що позивач вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону поза межами пункту пропуску через державний кордон, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у позивача є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься чи перешкоджатиме виконанню рішення про примусове видворення.

На основі наведених міркувань та норм права, апеляційний суд вважає, що позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 є підставним та підлягає задоволенню.

Водночас, законність рішення позивача про примусове повернення не впливає на правовий результат вирішення цього позову, оскільки, відповідно до статті 289 КАС України, це рішення не є предметом дослідження в межах цього позову.

Щодо покликання апелянта на численні процесуальні порушення, допущені позивачем, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст.ст. 271, 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 лютого 2021 року у справі № 308/2076/21 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Постанова в повному обсязі складена 15 квітня 2021 року.