ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" березня 2021 р.           Справа№ 910/15630/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Майданевича А.Г. 
          Ткаченка Б.О. 
 
за участю секретаря судового засідання: Яценко І.В.
за участю представників сторін: згідно із протоколом судового засіданні від 24.03.2021
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль"
на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 (повний текст якого складено 26.06.2020)
у справі     № 910/15630/19 (суддя Стасюк С.В.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль"
до     1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології"
2. Акціонерного товариства "Галичфарм"
про     визнання векселя таким, що не має вексельної сили
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Позов заявлено про визнання простого векселя серії АА № 1834160, зі строком платежу за пред`явленням, не раніше 09.06.2015, складений в м. Києві 19.12.2018 з місцем платежу - м. Київ на суму 44 000    000,00 грн. таким, що не має вексельної сили.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що простий вексель серії АА № 1834160 зі строком платежу за пред`явленням, не раніше 09.06.2015, складений в м. Києві 19.12.2008, з місцем платежу - м. Київ, на суму 44     000    000,00 грн. має дефект форми векселя, тому підлягає визнанню таким, що не має вексельної сили.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2020, повний текст якого складено на 26.06.2020, у справі № 910/15630/19 у позові відмовлено повністю.
Рішення мотивоване тим, що  виходячи із фактичних обставин справи та з огляду на те, що інші, перелічені у ст. 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, реквізити наявні в оспорюваному веселі серії АА № 1834160 та відсутні дефекти форми векселя, суд вважає, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання векселя таким, що не має вексельної сили.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з рішенням, Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі № 910/15630/20 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву.
Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.
Скаржник вказує на те, що прості векселі, емітентом яких є позивач, не мають вексельної сили у зв`язку із тим, що на векселі невірно зазначено назву векселедавця, оскільки згідно із п. 1.4 Статуту ЗАТ "Білоцерківська ТЕЦ", правонаступником якого є ПРАТ "Білоцерківська ТЕЦ", натомість на простому векселі серії АА № 1834160 зазначена наступна назва векселедавця: ЗАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль", що не відповідає назві підприємства. 
Скаржник зазначає про те, що простий вексель є безтоварним, складеним з порушенням вимог Статуту, а дефект форми оспорюваного векселя є достатньою підставою визнання цього векселя недійсним та таким, що не має вексельної сили.
Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу, поданому 17.08.2020, відповідач вказав на те, що лише документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у ст. 75 Уніфікованого закону, не має сили простого векселя, за винятком випадків, зазначених у ст. 76 Уніфікованого закону, отже, єдиною підставою, яка б позбавляла вексельної сили вексель, є дефект його форми, інших підстав законом не передбачено.
Натомість спірний вексель має всі реквізити, зазначені у статті 75 Уніфікованого закону, отже він не має дефекту форми, а отже, відсутні підстави, які б позбавляли вексельної сили спірний вексель.
Відповідач вказує на те, що згідно із записом про державну реєстрацію змін до установчих документів, зробленим 23.12.2011 до ЄДР внесено дані щодо зміни повного та скороченого найменування позивача, тобто з Закритого акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на Приватне акціонерне товариством "Білоцерківська теплоелектроцентраль", у зв`язку із приведенням діяльності відповідно до положень Закону України "Про акціонерні товариства", а використання при написанні назви векселедавця назви ЗАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль", а не ЗАТ "Білоцерківська ТЕЦ" не свідчить про те, що векселедавець інша особа, так як наявні інші реквізити, які однозначно дають можливість ідентифікувати особу (код, адреса, печатка).
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги
Справа розглядалась різними складами суду.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 14.01.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/15630/19.
Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/15630/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 прийнято справу № 910/15630/19 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк    О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г., призначено справу до розгляду у судовому засіданні 25.02.2021.
На підставі ст.ст. 216, 281 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі № 910/15630/19 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі № 910/15630/19 до 24.03.2021. 
Явка учасників у судове засідання
Представники позивача та першого відповідача у судове засідання, призначене на 24.03.2021, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, наявними у матеріалах справи.
Згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників позивача та першого відповідача.
Позиції учасників справи
Представники другого відповідача у судовому засіданні 24.03.2021 заперечили проти доводів апеляційної скарги, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просили її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як вірно встановлено судом першої інстанції, На підставі Договору купівлі - продажу векселів № Б-10-367/1 від 24.06.2010 відповідач-2 придбав, серед іншого, простий вексель серії АА № 1834160.
Відповідно до п. 1.1. цього Договору вказаний вексель має наступні характеристики:
- векселедавець - ЗАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" (ЄДРПОУ - 30664834);
- дата складання векселя - 19.12.2008;
- дата погашення векселя - за пред`явленням не раніше 09.06.2015;
- номінальна вартість векселя - 44 000 000,00 грн.;
- вартість векселя - 42    501    000,00 грн.
За актом приймання-передачі векселів від 24.06.2010 другому відповідачу передано вказаний вексель.
В подальшому, 16.10.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко     Д.О. вчинено виконавчий напис № 7208 про стягнення на користь векселедержателя - Публічного акціонерного товариства "Галичфарм" 44 000 000,00 грн. з векселедавця - Закритого акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" (перейменовано на Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська теплоелектроцентраль") за простим векселем серії АА 1834160, виданого 19.12.2008 у м. Києві.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наявність підстав для визнання векселя серії АА №1834160 від 19.12.2008 таким, що не має вексельної сили.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про цінні папери і фондовий ринок" вексель - це папір, який засвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).
Закон України "Про обіг векселів в Україні" визначає особливості обігу векселів в Україні, який полягає у видачі переказних та простих векселів, здійсненні операцій з векселями та виконанні вексельних зобов`язань у господарській діяльності, відповідно до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та відповідно до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про обіг векселів в Україні" законодавство України про обіг векселів складається із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України  "Про цінні папери і фондову біржу", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів", цього Закону та інших прийнятих згідно з ними актів законодавства України.
Статтею 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" передбачено, що векселі (переказні і прості) складаються в документарній формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення, форма та порядок виготовлення яких затверджуються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм Уніфікованого закону, і не можуть бути переведені в бездокументарну форму (знерухомлені).
Простий вексель - це вексель, що містить просте і нічим не обумовлене зобов`язання векселедавця (боржника) сплатити після збігу встановленого терміну певну суму грошей векселедержателю (кредиторові). Таке зобов`язання надає векселедержателю (власнику чи пред`явникові) безумовне право вимагати з особи, яка видала вексель, сплати зазначеної у тексті векселя грошової суми.
Згідно з п. 1.2 Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній валюті на території України, затвердженого постановою Національного банку України від 16.12.2002 №508, векселедавець - юридична або фізична особа, яка видала простий або переказний вексель; векселедержатель - юридична або фізична особа, яка володіє векселем, що виданий або індосований цій особі чи її наказу, або індосований на пред`явника, або шляхом бланкового індосаменту, чи на підставі інших законних прав.
Статтею 77 Уніфікованого закону про переказний та простий векселі передбачено, що до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).
До простого векселя також застосовуються такі положення: положення, які стосуються переказного векселя, який підлягає оплаті за адресою третьої особи або у місцевості, іншій, ніж місце проживання трасата (статті 4 і 27); застереження про відсотки (стаття 5); розбіжності щодо суми, яка підлягає оплаті (стаття 6); наслідки підпису відповідно до умов, зазначених у статті 7; наслідки підпису особи, яка діє без повноважень або з перевищенням своїх повноважень (стаття 8); і положення, які стосуються бланкового переказного векселя (стаття 10).
До простого векселя також застосовуються такі положення: положення щодо забезпечення авалем (статті 30 - 32); у випадку, передбаченому в останньому абзаці статті 31, якщо в авалі не зазначено, за кого він даний, вважається, що він даний за векселедавця простого векселя.
Відповідно до ст. 78 Уніфікованого закону векселедавець простого векселя зобов`язаний так само, як акцептант за переказним векселем. Прості векселі зі строком платежу у визначений строк від пред`явлення повинні бути протягом строків, встановлених статтею 23, пред`явлені векселедавцю для відмітки. Перебіг строку починається від дати відмітки, підписаної векселедавцем на векселі. Відмова векселедавця зробити датовану відмітку повинна бути засвідчена протестом (стаття 25), дата якого є початком строку від пред`явлення.
Статтею 34 Уніфікованого закону встановлено, що переказний вексель строком за пред`явленням підлягає оплаті при його пред`явленні. Він повинен бути пред`явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами. Трасант може встановити, що переказний вексель зі строком платежу за пред`явленням не може бути пред`явленим для платежу раніше визначеної дати. У цьому разі строк для пред`явлення починається від зазначеної дати.
Відповідно до ст. 2, 76 Уніфікованого закону, вексель має пред`являтися до платежу у визначеному в ньому місці, а якщо останнє не було прямо визначено, - за місцем знаходження платника (акцептанта) переказного векселя або за місцем складання простого векселя.
Пред`явлення векселя до платежу відбувається у місці, яке зазначене в ньому. Якщо воно не зазначене, то вексель презентується у місці перебування платника.
Прямий боржник за векселем зобов`язаний довести обґрунтованість своїх заперечень стосовно того, що векселедержатель не пред`явив йому оригінал векселя або не надав можливості перевірити наявність у встановленому місці та у визначений строк у особи, що пред`явила вимогу, оригіналу векселя і прав власності на зазначений цінний папір. Векселедержатель може спростувати ці заперечення шляхом надання будь-яких не заборонених законом доказів, у тому числі актів нотаріуса про протест векселя чи про посвідчення факту його пред`явлення до платежу, а також документів, виданих боржником.
Відповідно до ст. 16 Уніфікованого закону власник переказного векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим. Закреслені індосаменти вважаються при цьому ненаписаними. Якщо за бланковим індосаментом іде інший індосамент, то особа, яка підписала останній, вважається такою, що придбала вексель за бланковим індосаментом.
Таким чином особа, у якої знаходиться вексель, вважається його законним держателем, якщо її право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть, якщо останній із них є бланковим.
Частиною 1 ст. 11, ст. 13 Уніфікованого закону встановлено, що будь-який переказний вексель, навіть виданий без прямого застереження про наказ, може бути переданий шляхом індосаменту.
Індосамент повинен бути написаний на переказному векселі або на приєднаному до нього аркуші (алонжі). Він повинен бути підписаний індосантом.
Індосамент може не містити найменування особи, на користь якої він вчинений, або може складатися лише з одного підпису індосанта (бланковий індосамент). В останньому випадку для того, щоб мати чинність, індосамент повинен бути написаний на звороті переказного векселя або на приєднаному до нього аркуші (алонжі).
Якщо останній індосамент є бланковим або на пред`явника (тобто в ньому не зазначено особу, що отримує вексель), законним векселедержателем такого векселя вважається особа, у якої вексель фактично знаходиться. Така особа має всі права за векселем, у тому числі право вимоги платежу за ним.
Законний векселедержатель не зобов`язаний доводити наявність і дійсність своїх прав за векселем, вони вважаються наявними і дійсними. Доведення протилежного - обов`язок особи, якій пред`явлено вимогу за векселем.
У разі пред`явлення законним векселедержателем вимоги про оплату векселя зобов`язана за ним особа не має права відмовитися від виконання з посиланням на відсутність або недійсність зобов`язання, крім випадків, передбачених ст. 17 Уніфікованого закону.
Із залученої до матеріалів справи копії оспорюваного векселя серії АА №    1834160 вбачається, що цей вексель був переданий другому відповідачу шляхом індосаменту. Таким чином, другий відповідач є законним векселедержателем, що сторонами не заперечується.
Перелік обов`язкових реквізитів для простого векселя наведено у ст. 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон):
Простий вексель містить:
1) назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений;
2) безумовне зобов`язання сплатити визначену суму грошей;
3) зазначення строку платежу;
4) зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж;
5) найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж;
6) зазначення дати і місця складання простого векселя;
7) підпис особи, яка видає документ (векселедавець).
Відповідно до статті 76 Уніфікованого закону документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у попередній статті, не має сили простого векселя, за винятком випадків, зазначених нижче у цій статті. Простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред`явленням. При відсутності особливого зазначення, місце, де видано документ, вважається місцем платежу і, разом з тим, місцем проживання векселедавця. Простий вексель, в якому не вказано місце його видачі, вважається виданим у місці, зазначеному поруч з найменуванням векселедавця.
Отже, Уніфікований закон про переказні та прості векселі, пов`язує визнання векселів такими, що не мають вексельної сили, з підставами, пов`язаними виключно з дефектом форми.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, із чим погоджується колегія суддів апеляційного господарського суду, оспорюваний у даній справі вексель має такі характеристики: тип векселя - простий; серія АА, номер - № 1834160; валюта платежу - гривна; сума - 44 000 000,00 грн.; строк платежу - за пред`явленням, не раніше 09.06.2015; дата складання - 19.12.2008; місце складання - м. Київ; підлягає сплаті - в м. Києві; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж - ТОВ "Нові промислові технології" (код ЄДРПОУ 32312599); підпис особи, яка видає документ (векселедавець) - ЗАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль", 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. П. Запорожця, 361, код ЄДРПОУ 30664834 - директор В.В. Кривенко, головний бухгалтер - О.М. Макаркіна, підписи скріплені печаткою підприємства, яка містить повне найменування - Закрите акціонерне товариство "Білоцерківська теплоелектроцентраль".
Отже, оспорюваний вексель містить всі необхідні реквізити векселедавця, зокрема, його найменування, ідентифікаційний код та адресу, за допомогою яких можна ідентифікувати особу. При цьому використання при написанні назви векселедавця ЗАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль", а не ЗАТ "Білоцерківська ТЕЦ" як скороченої назви за Статутом, не свідчить про те, що векселедавцем за оспорюваним простим векселем є інша особа, а не особа позивача у даній справі.
Згідно з приписами ст. 75 Уніфікованого закону про переказні та прості векселі назва векселедавця не є обов`язковим реквізитом простого векселя, оскільки відповідно до вказаної норми обов`язковим реквізитом є підпис особи, яка видає документ (векселедавець).
Отже, використання в оспорюваному векселі назви векселедавця: "ЗАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" не є підставою, з якою вимоги чинного законодавства пов`язують можливість визнання їх такими, що не мають вексельної сили.
Крім того, не може бути підставою для визнання оспорюваного векселя таким, що не має вексельної сили, відсутність повного найменування особи, кому або за наказом якої платіж повинен бути здійснений, оскільки вимогами Уніфікованого закону не встановлено обов`язку зазначення саме повного найменування.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/12179/17, від 18.12.2018 у справі №    910/12782/17.
Таким чином, враховуючи відсутність дефектів форми векселя, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позовна вимога позивача про визнання векселя таким, що не має вексельної сили є такою, що не підтверджена матеріалами справи та не відповідає чинному законодавству.
Колегія суддів вважає рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020    у справі №    910/15630/19 про відмову у задоволенні позову законним та таким, що підлягає залишенню без змін.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вказує на те, що використання назви векселедавця, як зазначено у спірному векселі, не є підставою, яка б позбавляла вексель вексельної сили та не свідчать про дефект форми, оскільки згідно із п. 7 ст. 75 Уніфікованого закону назва векселедавця не є обов`язковим реквізитом простого векселя, а згідно із ст. 76 Уніфікованого закону лише документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у ст. 75 зазначеного закону, не має сили простого векселя. Крім того, Уніфікований закон та Закон України "Про цінні папери та фондову біржу" не містять жодних правил оформлення такого реквізиту простого векселя, як найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж, з огляду на що такий реквізит повинен відповідати вимозі щодо достатньої визначеності юридичної особи.
Крім того, посилання скаржника у апеляційній скарзі на безтоварність векселя не може бути розглянуто апеляційним господарським судом з врахуванням положень ст. 269 ГПК України.
Скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято відповідно до вимог матеріального та процесуального права, підстав його зміни або скасування не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі  № 910/15630/19 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі №    910/15630/19 слід залишити без змін.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі № 910/15630/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі №    910/15630/19 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська Теплоелектроцентраль".
4. Справу № 910/15630/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Текст постанови складено та підписано 11.05.2021 у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному з 25.03.2021 по 30.04.2021, включно, перебування судді Гаврилюка О.М. на лікарняному з 15.04.2021 по 29.04.2021, включно, та відпустками суддів Гаврилюка О.М. та Майданевича А.Г.. з 05.05.2021 по 07.05.2021, включно.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

 Головуючий суддя                                                            О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                А.Г. Майданевич

                                                                                Б.О. Ткаченко