Єдиний унікальний номер 219/2082/21
Номер провадження 33/804/261/21 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2021 року        м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду  Стародуб О.Г., 
за участю секретаря      Рябцевій Ю.С., 
представників потерпілого     Романенка О.В.,  Негодуйка Г.В., 
захисника      Барінової Л.Г.,
особи, щодо якої вирішується питання 
про притягнення до адміністративної 
відповідальності     ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого Романенка О.В. на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2021 року, якою стосовно
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення -,
ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови, 23.02.2021 року складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_2 , яка 08.12.2020 р. о 19 годині 28 хвилин в м. Бахмут на перехресті вул. Незалежності та вул. Б. Горбатова, керуючи автомобілем марки Volkswagen реєстраційний державний номер НОМЕР_1 скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_3 , після чого місце ДТП покинула. Таким чином, ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.10 ПДР України, скоїла правопорушення, передбачене ст. 122-4 КпАП України.
Постановою судді закрито провадження по справі стосовно ОСОБА_2 за ст.122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі представник потерпілого Романенко О.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді,  скасувати постанову судді першої інстанції та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 122-4 КУпАП, провадження по справі закрити в зв’ язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. 
На обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що справу розглянуто без його участі та участі потерпілого, копію оскаржуваної постанови представник потерпілого отримав   22.04.2021 року.
Зауважує, що дії водія ОСОБА_2 після настання ДТП не відповідають  вимогам п. 2.10 ПДР. Зокрема, остання не встановила знак аварійної зупинки, перемістила транспортний засіб, не вжила заходів щодо надання домедичної допомоги та для збереження слідів пригоди.  Тому в її діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КК України. Крім того, ОСОБА_2 не викликала поліцію і залишила місце пригоди.
Зазначає, що свідок ОСОБА_4 прибувши на виклик, як лікар швидкої допомоги недооцінила важкість стану ОСОБА_3 , залишила його без медичної допомоги, що в подальшому спричинило суттєве погіршення його стану. Крім того, свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні надала суперечливі показання щодо стану дорожнього покриття. 
Показання свідка ОСОБА_5 також не відповідають дійсності щодо часу прохання викликати швидку допомогу та настання ДТП. Свідок ОСОБА_6 взагалі не конкретизував свої показання. 
Звертає увагу, що суддею першої інстанції не прийнято належних заходів щодо допиту працівника поліції ОСОБА_7 , також не досліджена медична картка водія ОСОБА_2   по факту її стану здоров`я, чим не в повному обсязі досліджені обставини справи.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, в зв`язку з його пропуском з поважних причин, наведених в апеляційній скарзі.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню в зв`язку з його пропуском з поважних причин, наведених в апеляційній скарзі, а апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
  З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов  висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Адміністративна відповідальність за статтею 122-4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Так, ОСОБА_2 у судовому засіданні у суді першої інстанції показала, що вона місце наїзду на пішохода не покидала, залишалася на місці, бо просила викликати карету «швидкої допомоги». Очікуючи «швидку», та дочекавшись, доки медичні працівники приїхали на місце ДТП, пішохід покинув місце пригоди, відмовляючись від медичної допомоги, вона залишалася на перехресті.
Свідок ОСОБА_4 показала, що просили дозволу у постраждалого чоловіка провести медичний огляд, на що чоловік відмовився. Сказав, що в нього нічого не болить, заперечував навіть розстебнути куртку, щоб перевірити його тіло на цілісність. На пропозицію госпіталізувати його до травматологічного відділення м. Бахмут чоловік категорично відмовився, бажав скоріше піти з місця ДТП.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підтвердили факт виклику швидкої допомоги.
У апеляційного суду показання наведених свідків не викликає сумніву, оскільки вони узгоджуються з іншими матеріалами справи, є логічними та послідовними, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції допитаний свідок ОСОБА_9 , пояснив, що приїхав на місце ДТП біля 21-00 години та вже нікого не було.
Також представником потерпілого надано диск з відеозаписом з місця пригоди.
Проте, зазначені показання свідка ОСОБА_9 та відеозапис не спростовують висновків судді першої інстанції про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 , яка перебувала на місці  ДТП до залишення його потерпілим та медичними робітниками. 
Дії свідка ОСОБА_4 щодо надання медичної допомоги постраждалому не є предметом даного апеляційного перегляду та не стосується доказування вини ОСОБА_2 в інкримінованому адміністративному правопорушенні. 
Апеляційний суд вважає, що з боку ОСОБА_2 не встановлено порушень правил ПДР, які їй інкриміновані, оскільки, як встановлено апеляційним судом,  ОСОБА_2   після настання ДТП зупинилася  на місці події, дочекалася  приїзду швидкої допомоги, після з`ясування щодо задовільного стану  здоров`я пішохода, який відмовився від надання йому медичної допомоги та пішов, вона ще деякий час перебувала на місці події, повідомила працівникам швидкої допомоги місце свого перебування. 
Те, що ОСОБА_2 не викликала  працівників поліції на місце ДТП при зазначених обставинах, не свідчить про наявність у неї умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 122-4 КУпАП.
У зв`язку із викладеним можна стверджувати, що в діях  ОСОБА_2 відсутня суб`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови судді відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись  ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк представнику потерпілого ОСОБА_10 на апеляційне оскарження постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2021 року.
Апеляційну скаргу  представника потерпілого Романенка О.В. залишити без задоволення.
Постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2021 року, якою справу стосовно   ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП  закрито, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя