УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/12240/20 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П. 
Категорія ч.3 ст. 172-20, ч.4 ст. 172-11 КУпАП Доповідач Бережна С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м.Житомир
       
               Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Вернидуба Д.В., представника Військової служби правопорядку Горбачевського В.В., справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Вернидуба Д.В. на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20, ч.4 ст.172-11 КУпАП,
в с т а н о в и л а:
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні 14.09.2020 року правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та правопорушень 23.09.2020 та 07.10.2020, передбаченими ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.172-11 ч. 4, 172-20 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.
Згідно постанови суду ОСОБА_1 07.10.2020 близько 11 години у службовий час під час виконання службових обов`язків перебував у стані алкогольного сп`яніння на території Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння на території Житомирського ЗВ ВСП: АДРЕСА_1 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
23.09.2020, близько 17 години у службовий час ОСОБА_1 на території Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду, під час виконання службових обов`язків, виконував свої функціональні обов`язки у стані алкогольного сп`яніння згідно висновку КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №858 від 23.09.2020, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
14.09.2020, о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , не з`явився вчасно до Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд орієнтовано до 19 години 14.09.2020, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник Вернидуб Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомир від 12.02.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11, ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення
Послався на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без надання правової оцінки наявним матеріалам справи.
Вказує, що судом не надано оцінки тому факту, що свідки пояснювали, що ОСОБА_1 фактично пояснень не надавав, тобто відмовився, але в протоколі відображені пояснення ОСОБА_1 .
Акт №52 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу складений з порушеннями, адже в графі «огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками» всупереч Інструкції вказано «службова необхідність».
Крім того, під час допиту назвати чіткі ознаки, які б вказували на перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, свідки огляду сержант ОСОБА_2 та сержант ОСОБА_3 не змогли.
Зазначає, що протокол серії КИЖ №117 за ч.3 ст.172-20 КУпАП від 07.10.2020 року не зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, не зазначено результати огляду на стан сп`яніння.
Вказав, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії КИЖ №116 від 07.10.2020, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що в ньому не зазначено місце (адреса), реквізити військової частини або її спеціального номера або місця дислокації.
Протокол складений з порушенням норм законодавства, оскільки в ньому не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КпАП України.
Судом абсолютно не надано оцінки тому факту, що відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КпАП України настає зокрема у випадку розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Разом з тим, у протоколі зазначено, що: "під час виконання службових обов`язків згідно посади, виконував свої функціональні обов`язки з ознаками алкогольного сп`яніння".
Вказує, що у протоколі від 07.10.2020 року не розкрито диспозиції ч.3 ст.172-20 КпАП України, оскільки з фабули протоколу не є зрозумілим, чи дійсно ОСОБА_4 знаходився на території військової частини. Крім того відсутні достатні докази, того що він був при виконанні обов`язків військової служби, оскільки такі дані не підтверджені жодними іншими доказами, на підставі яких можна було б зробити такий висновок (накази, витяги з журналів чергувань, час роботи тощо).
Судом не надано оцінки тому факту, що відповідно до Висновку №858 від 23.09.2020 року, складеного щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, складеного відносно ОСОБА_1 , останній складений на підставі даних, що містяться в протоколі медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №858, складеному о 17-20 годині 23 вересня 2020 року. При цьому, в даному висновку вказано результат огляду «алкогольне сп`яніння», але в цьому ж висновку вказано, що результати лабораторного дослідження крові №3576 були отримані лише наступного дня - 24 вересня 2020 року.
Посилається на те, що допитані в судовому засіданні свідки сержант ОСОБА_2 та сержант ОСОБА_3 повідомили, що їм не відомі обставини проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та вони були відсутні під час такого огляду 23 вересня 2020 року. Також вказали, що ОСОБА_1 особисто під час складення протоколу пояснень не надавав.
Судом безпідставно не взято до уваги п.8 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, зо знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за № 1413/27858, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Пунктами 15,16 вищевказаної Інструкції, визначено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакці,ї видається на підставі акта медичного огляду.
Оскільки всі події відбулись о 17-20 годині (і направлення на огляд, і огляд, і формування акту, і написання висновку), то будь-якого акту медичного огляду лікар не складав.
Відповідно до п.22 розділу 3 вищевказаної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Судом необґрунтовано відхилено клопотання захисника про закриття провадження у справі у зв`язку з порушенням до ч.2 ст.254 КУпАП, згідно якої протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Всупереч вказаній нормі, протокол серії КИЖ №117 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП складений лише 07.10.2020 року про події, які були відомі ще 23 вересня 2020 року.
За таких обставин відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії КИЖ №177 від 07.10.2020 року підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Судом залишено поза увагою той факт, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.172-11 КУпАП від 07.10.2020 року України, складений в повному обсязі в електронному варіанті, та складений без підписів ОСОБА_1 , та зазначені в даному протоколі свідки незмінні - сержант ОСОБА_2 та сержант ОСОБА_3 , взагалі не розписались в даному протоколі 
Зазначив, що всі три протоколи про військове адміністративне правопорушення серії КИЖ №116, КИЖ №117, КИЖ №118 від 07.10.2020 року не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме не містять обов`язкових обставин- місця та часу вчинення правопорушення, а протокол КИЖ №118 не засвідчений взагалі жодним підписом свідків, але незважаючи на це суд виніс постанову по суті даних протоколів.

В запереченнях проти апеляційної скарги представник Військової служби правопорядку Горбачевський В.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін, зазначивши відповідні доводи та пояснення щодо обставин, зазначених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 та захисник Вернидуб Д.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній мотивів. Крім того ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі у зв`язку з тим, що відповідно до рішення ВЛК від 24.05.2021 він визнаний непридатним до військової служби. 
Представник Військової служби правопорядку Горбачевський В.В. заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та закриття провадження з будь-яких підстав, надавши письмові заперечення проти апеляційної скарги 
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та врахувавши вимоги, заявлені захисником під час апеляційного розгляду, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Як вбачається з матеріалів справи і постанови суду, зазначені вимоги закону судом дотримані в повному обсязі. Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд дав належну оцінку доказам по справі та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.171-11 та ч.3 ст.172-20 КУпАП. 
Адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП передбачена зокрема за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами, вчинене в умовах особливого періоду.
Розглянувши адміністративну справу, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, а саме в тому, що 07.10.2020, близько 11 години ОСОБА_1 , під час виконання службових обов`язків, перебував у стані алкогольного сп`яніння на території Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння на території Житомирського ЗВ ВСП: АДРЕСА_1 та 23.09.2020, близько 17 години, у службовий час, ОСОБА_1 , на території Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду, під час виконання службових обов`язків, виконував свої функціональні обов`язки у стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №858 від 23.09.2020 року.
Щодо доводів апеляційної скарги по адміністративного протоколу КИЖ №№116 необхідно захначити наступне.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення 07.10.2020, передбаченого ч. 3 статті 172-20 КУпАП підтверджується: протоколом про військове адміністративне правопорушення серії КИЖ №116 від 07.10.2020; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №52; поясненнями наданими свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . 
З вказаними висновками суду першої інстанції повністю погоджується і апеляційний суд. Доводи апеляційної скаргизазначених висновків суду не спростовують.

Так   ОСОБА_1  визнаний винним в тому, що 07.10.2020, близько 11 години ОСОБА_1 , під час виконання службових обов`язків, перебував у стані алкогольного сп`яніння на території Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння на території Житомирського ЗВ ВСП: АДРЕСА_1 .
Заявою начальника Житомирського ЗВ ВСП від 11.02.2021 року уточнено протокол серії КИЖ №116 щодо суті правопорушення та зазначено, що близько 11 години у службовий час, 07.10.2020 у Житомирському військовому інституті за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 в службовий час перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно протоколу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння на території Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку, за адресою: АДРЕСА_1 . 

Доводи апеляційної скарги про те, що в даному протоколі фабула складена в порушення вимог статті 256 КУпАП, не вказана адреса та час вчинення правопорушення є надуманими, оскільки до статті 256 КУпАП, вказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Разом з тим, як видно з протоколу КИЖ №116, в даному протоколі вказано час та місце вчинення правопорушення (м. Житомир, проспект Миру, Житомирський військовий інститут ім.. С.П. Корольова, що не допускає не вірного трактування). Думка апелянта, що вказуючи місце скоєння правопорушення, необхідно вказати обов`язково адресу скоєння адміністративного правопорушення, є його суб`єктивною думкою, яка не підтверджується самою статтею 256 КУпАП (у ряді випадків вказати конкретну адресу скоєння адміністративного правопорушення є неможливим. Тому такий випадок передбачений формулюванням вказаної статті і не вимагає вказувати конкретні адреси, а лише місце).

Крім того, посилання на те, що в даному акті не вказано тривалість робочого часу, і це є порушенням порядку складання протоколу, також є необгрунтованими та безпідставними, оскільки адміністративні протоколи, які складаються у відповідності до статті 172-20 КУпАП передбачають відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних        засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Тобто відповідальність настає за вчинення зазначених вище дій без прив`язування до розпорядку дня, часу доби, розкладів, графіків, вихідних або робочих днів тощо. Тому наявність або відсутність в даному протоколі інформації про розпорядок дня військового інституту не впливає на наявність чи відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу правопорушення і є, в даному випадку, не обов`язковою.

Твердження апелянта про те, що надання під час судового розгляду на вимогу суду заяви з уточнюючою інформацією щодо обставин вчинення правопорушення свідчить про невідповідність протоколу про адміністративного протоколу вимогам ст. 156 КУпАП, і таке уточнення не усуває такі недоліки самого протоколу, у зв`язку з чим не можна стверджувати про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, є хибним.

Так, відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до статті 279 КУпАП, головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином суд дослідив всі докази, заслухав учасників процесу, свідків, що ні в якому разі не свідчить про невідповідність адміністративного протоколу, що перебуває у судді на розгляді При цьому слід зазначити, що уточнення, внесені зазначеною заявою в обставини вчинення правопорушення не виходять за межі тих обставин, які було зазначено в протоколі, були здійснені в тому числі і у відповідь на заперечення сторони захисту проти обставин правопорушення.
Доводи апелянта про те, що судом не надано оцінки поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 також є неспроможними.
Так в судових засіданнях було встановлено, що дані свідки були допитані як захисником правопорушника, так і самим суддею. Було конкретизовано, при яких обставинах і яких дій ОСОБА_1 вони були свідками, а саме наявності у ОСОБА_1 07.10.2020 ознак алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на такий стан. При цьому пояснення даних свідків судом цілком обгрунтовано взято до уваги як доказ вчинення правопорушення від 07.10.2020 у сукупності з іншими доказами (протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду № 52, в якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду та його відмову від підпису такого акту , долученими до даного протоколу КИЖ № 116 в частині правопорушення від 07.10.2020. 
При цьому твердження на неправильне зазначення адреси свідками є необгрунтованим та невірним. Свідки в протоколі КИЖ № 116 жодного разу не вказували адреси.
       Так, під час опитування свідків судом було встановлено, що ОСОБА_1 при складанні протоколу КИЖ № 116, надавав інформацію під час складання даного протоколу, але в подальшому відмовився підписувати цей протокол. Тому будь-яких порушень в даному випадку, пов`язаних зі складанням даного протоколу та засвідченням відмови особи від його підписання не встановлено..
       При цьому посилання автора апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 не надавав пояснень щодо даного правопорушення, а протокол містить такі пояснення, не відповідають дійсності, оскільки пояснень правопорушника в протоколі не наведено. 

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги про порушення порядку складання акту № 52 огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не вказано які конкретно норми порушені (зазначено що порушена "Інструкція", але разом з тим що це за документ і яка норма порушена не вказується).
З пояснень , наданих свідками в суді, вбачається, що вони чітко вказали ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 .
При цьому посилання апелянта на те, що в акті огляду не заначено ознак алкогольного сп`яніння, а зазначено, що огляд проводиться за службовою необхідністю, що на думку апелянта є безпідставним, не спростовують доведеності факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння.
З огляду на викладене наведені апелянтом доводи про наявність відповідних порушень при фіксуванні та доведеності даного правопорушення не знайшли свого підтвердження та не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_6 складу даного адміністративного правопорушення. 
Щодо доводів апеляційної скарги по адміністративного протоколу КИЖ №№117, то вони також не знайшли свого підтвердження з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено , що 23.09.2020, близько 17 години, у службовий час, ОСОБА_1 , на території Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду, під час виконання службових обов`язків, виконував свої функціональні обов`язки у стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №858 від 23.09.2020 року.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення 23.09.2020, передбаченого ч. 3 статті 172-20 КУпАП підтверджується: протоколом про військове адміністративне правопорушення серії КИЖ №117 від 07.10.2020; висновком 858 КУ "Обласний медичний спеціалізований центр" ЖОР від 23.09.2020 року в якому лікар вказав про те, що ОСОБА_1 о 17 год. 20 хв 23.09.2020 перебував в алкогольному сп`янінні; рапортом майора ОСОБА_7 від 23.09.2020 року, наказом начальника Житомирського військового інституту №406 від 24.09.20 про призначення службового розслідування; актом службового розслідування№519/3285 від 07.10.2020 року з 12 додатками до нього та іншими матеріалами справи.

Доводи апелянта про те, що в даному протоколі фабула складена в порушення вимог статті 256 КУпАП не вказана адреса та час вчинення правопорушення є надуманими, в тому числі і з підстав, вже наведених вище в даній постанові.

Як вже зазначалося вище, відповідно до статті 256 КУпАП, вказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Разом з тим, як видно з протоколу КИЖ №117, в даному протоколі вказано час та місце вчинення правопорушення (м. Житомир, проспект Миру, Житомирський військовий інститут ім.. С.П. Корольова, що не допускає не вірного трактування). Думка сторони захисту про те, що вказуючи місце вчинення правопорушення, необхідно вказати обов`язково адресу такого місця, є його суб`єктивною думкою, яка не підтверджується самою статтею 256 КУпАП (у ряді випадків вказати конкретну адресу скоєння адміністративного правопорушення є неможливим. Тому такий випадок передбачений формулюванням вказаної статті і не вимагає вказувати конкретні адреси, а лише місце).
Апеляційний суд також враховує, що протокол оцінений судом у сукупності з іншими доказами, і обставини, які в ньому зазначені, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи..
Крім того вказаний довід був предметом розгляду суду першої інстанції, який зазначив, що вказана обставина не спростовує наявності події та складу правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , з чим погоджується також і апеляційний суд.

Твердження апелянта про те, що судом безпідставно не взято до уваги положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під зпливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за № 1413/27858, яка може бути використана в даному випадку за відсутності іншого нормативного акту, що регламентує проходження огляду та зареєстрований належним чином в Міністерстві юстиції України, не грунтуються на вимогах закону та не може бути прийняті до уваги, оскільки ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, тоді як останній вчинив дане правопорушення не під час керування транспортним засобом, а в ході несення військової служби. А тому, в цій частині апеляційні доводи захисника судом апеляційної інстанції до уваги не беруться. При цьому висновки захисника про необхідність в даному випадку застосовувати положення вказаної Інструкції за аналогією, є хибними. Огляд військовослужбовців на стан сп`яніння відбувається в порядку, встановленому Наказом КУ «Обласного медичного спеціалізованого центру» Житомирської міської ради № 5 від 02.01.2019.

Безпідставними також є доводи апелянта і про те, що в протоколі КИЖ №117 не розкрита диспозиція частини 3 статті 172-20., оскільки згідно протоколу майор ОСОБА_1 , 23 вересня 2020 року близько 17.00 години у робочий час, в умовах особливого періоду, зазначені вимоги Закону проігнорував та під час виконання службових обов`язків згідно посади, виконував свої функціональні обов`язки з ознаками алкогольного сп`яніння, де в подальшому було направлено на медичний огляд з метою встановлення алкогольного сп`яніння до КУ "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської міської ради (висновок № 858 від 23.09.2020).
Таким чином диспозиція частини 3 статті 172-20 КУпАП розкрита (разом з тим відповідальність за вчинення правопорушення відповідно до даної статті настає у випадку вчинення хоча б однієї дії з перерахованих. Тобто в даному разі виконуючи службові обов`язки в стані алкогольного сп`яніння особа вчиняє адміністративне правопорушення. І, в такому випадку, перебування особи безпосередньо на території військової частини не обов`язкове для настання відповідальності).
       
Твердження апелянта про порушення термінів складання протоколу також є безпідставними, оскільки у відповідності до частини 2 статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
       Разом з тим у відповідності до вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608: пункту 1 розділу І, Цей Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов- 'язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів); абзацу 3 пункту 2 розділу І, службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення; абзацу 13 пункту 1 розділу II, Службове розслідування може проводитися ї в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Тобто виходячи з наведеного командир частини (в даному випадку начальник військового інституту) мав право призначити службове розслідування. 
Як видно з матеріалів, долучених до адміністративного протоколу КИЖ №117, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення начальнику військового інституту стало відомо з акту службового розслідуання, який був погоджений начальником військового інституту та зареєстрований 07.10.2020. 
Своє рішення начальник інституту вклав у відповідному наказі від 07.10.2020 № № 372. Разом з тим адміністративний протокол КИЖ №117 складений також 07.10.2020, тобто строки складання протоколу не порушені.
При цьому слід зазначити, що положення ст.254 КУпАП, як норми КУпАП в цілому, не передбачають будь-яких правових наслідків складення протоколу про адміністративне правопорушення поза межами визначеного ст.254 КУпАП строку.
На думку апеляційного суду, факт складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням вимог ст. 254 КУпАП щодо строку його складання не спростовує сам по собі правильність викладених у ньому фактичних обставин події від 23.09.2020 року.
Апеляційний суд також враховує, що протокол оцінений судом у сукупності з іншими доказами, і обставини, які в ньому зазначені, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи
Що стосується доводів апелянта про те, що органом, що складав протокол, не надано доказів перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння саме в робочий час, а також щодо того, що у висновок про перебування в стані алкогольного сп`яніння від 23.09.2020 №858 складений на підставі резутатів лабораторних ддосіджень, проведених на наступний день 24.09.2020, не можуть бути підставою для твердження пр відсутність в діях ОСОБА_1 складу даного праовпорушення, оскільки сам правпорушник не заперечував факту виконання своїх службових обов`язків 23.09.2020, і згідно дабораторних досліджень крові, відібраної у нього 23.09.2020, було встановлено наявнісь алкоголю 1,73 проміле, і сам зазначений факт ним не заперечувався.

Таким чином доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовуються висновків суду першої інстанції, здійснених на підставі оцінки доказів по даному протоколу в їх сукупності.
Щодо доводів апелянта по адміністративному протоколу КИЖ № 118 слід зазначити наступне.
Частина 4 статті 172-11 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Судом встановлено що 14.09.2020, о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , не з`явився вчасно до Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд орієнтовано до 19 години 14.09.2020, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

При цьому судом зроблено висновок про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення 14.09.2020, передбаченого ч.4 статті 172-11 КУпАП підтверджується: протоколом про військове адміністративне правопорушення серії КИЖ №118 від 07.10.2020, згідно якого ОСОБА_1 був відсутній з 8 години 30 хвилин до 19 години 14.09.2020 року на службі за місцем проходження військової служби в умовах особливого періоду та службові обов`язки не виконував; рапортом майора ОСОБА_7 від 14.09.2020 року, наказом начальника Житомирського військового інституту №380 від 14.09.20 про призначення службового розслідування; актом службового розслідування №519/3236 від 02.10.2020 року з 21 додатками до нього та іншими матеріалами справи. Доказів поважності причин нез`явлення на службу 14.09.2020 суду не надав. 

Доводи захисника про те, що протокол складений в повному обсязі в електронному вигляді, що він вважає порушенням порядку складання протоколів, є безпідставними, оскільки жодним нормативним документом не заборонено складати документи в електронному вигляді з їх подальшим друком. 

Крім того свідками сержантом ОСОБА_2 та сержантом ОСОБА_3 під час їх опитування у рамках даного судового провадження було зазначено, що під час складання протоколів в електронному вигляді особа, яка складала протокол, старший лейтенант ОСОБА_8 , записував відмову ОСОБА_1 про здійснення відповідних підписів у акті з його слів. В подальшому старший лейтенант ОСОБА_8 роздруковував даний акт, надавав його правопорушнику для ознайомлення, що ОСОБА_1 не оскаржується. Тому будь-які заяви ОСОБА_1 та його захисника про порушення порядку складання протоколу КИЖ № 118 є надуманими. При цьому посилання апелянта на те, що факт відмови правопорушника від підпису у всіх трьох випадках засвідчено одними і тими ж свідками не може ставити під сумнів достовірність їх свідчень.

Також слід зауважити, що доводи апеляційної скарги про неточності та помилки в матеріалах справи не є істотними порушеннями вимог закону та не спростовують доказів, наявних в матеріалах справи про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених, ч.3 ст.172-20, ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що практично всі доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції, і судом в оскарженій постанові було викладено висновки щодо них, з якими в повному обсязі погоджується апеляційний суд, оскільки вони здійснені на підставі повного та об`єктивного встановлення обставин правопорушень, дослідження та оцінки доказів у відповідності до положень КУпАП в їх сукупності.
Що стосується доводів ОСОБА_1 , зазначених в ході апеляційного розгляду справи, про те, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки рішенням ВЛК від 25.05.2021 він визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час, то вони є також безпідставними, оскільки таке рішення лікарської комісії не спростовує наявності в його діях складу правопорушень за ч.3 ст. 172-20 і ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та не є підставою для закриття провадження в справі відповідно до положень ст. 247 КУпАП.

       З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, та для закриття провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

       Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Вернидуба Д.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20, ч.4 ст.172-11 КУпАП залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: