П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/212/21	
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді –	Кравця О.О.	
судді –	Зуєвої Л.Є.	
судді –	           Коваля М.П.	
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року по справі №540/212/21, прийнятого суддею Кисильової О.Й., по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Нововоронцовської районної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

25.01.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Нововоронцовської районної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просив визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Нововоронцовської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі меншому,     ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; зобов`язати Управління соціального захисту населення Нововоронцовської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу до 5 травня 2020 року як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у повному обсязі, відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплачених сум. 
Ухвалою від 16.02.2021 до участі у справі у якості співвідповідача був  залучений Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та витребувано в Управління соціального захисту населення Нововоронцовської районної державної адміністрації  додаткові докази. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року позов був задоволений: визнані протиправними дії Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (код ЄДРПОУ 05392743; 73037, м. Херсон, вул. Робоча, 115) щодо виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 1390,00 грн. , а  Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (код ЄДРПОУ 05392743; 73037, м. Херсон, вул. Робоча, 115) зобов`язаний нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )  недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, передбачену    статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми. 

II.          КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ  ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ  УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з вказаним  рішенням, Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат подав апеляційну скаргу, у якій вважає вказане рішення прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким  відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, 
Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що кошти були виплачені правомірно та в розмірах, встановлених   постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.
Також апелянт  звертає увагу Суду на порушення Позивачем строків звернення до суду.
Апелянт зазначає, що про розмір призначеної допомоги та порушення  права на одержання допомоги в іншому розмірі - у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 № З-р/2020, Позивач дізнався у квітні 2020 року, коли на його рахунок надійшли грошові кошти у відповідному розмірі. Натомість, за захистом своїх прав Позивач звернувся до Суду 25.01.2021 року, порушивши, тим самим, шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ст. 122 КАС України.
Отже, судом першої інстанції неповно встановлені обставини справи, шо є порушенням норм процесуального права, а також не надано оцінки та не прийнято рішення щодо законності діючого розпорядчого акту Управління про призначення допомоги та протиправної дій Управління, зобов`язання Управління щодо здійснення перерахунку розміру допомоги: не визначена сума допомоги для здійснення Центром її нарахування (оформлення виплатної документації, не встановлені зобов`язання щодо забезпечення фінансування виплати.

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ: 

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження.
Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає  задоволенню з наступних підстав:

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 22.08.2019 серії НОМЕР_2 .
10.04.2020  на банківський рахунок позивача надійшла разова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік в сумі 1390,00 грн. 
Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі, який передбачений     Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
22.05.2020 Управління соціального захисту населення Нововоронцовської РДА листом № 01-24/224 повідомило позивача про відсутність підстав для виплатити допомоги у збільшеному розмірі, так як Управління здійснює підготовчу роботу для забезпечення виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня , а саме, перевірку розміру та списків отримувачів такої виплати. Також зазначено, що виплата щорічної грошової допомоги здійснюється Херсонським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

V.  РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)ТА ВИСНОВКИ СУДУ:

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В       Конституції України       закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).
Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених        Конституцією України        (статті 22 та 64).
Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України     Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту     від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (далі -Закон №3551-ХІІ). Цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно до частини п`ятої     статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”     щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Пунктом 20     розділу II “Внесення змін до деяких законодавчих актів України” Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 28 грудня     2007 року № 107-VI частину п`яту     статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”     викладено у такій редакції “Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України”.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають     Конституції України     (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20     розділу II “Внесення змін до деяких законодавчих актів України” Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 28 грудня     2007 року № 107-VI.
Статтею 171 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” №3551-XII     передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених     статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 05 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ “Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин”, який набув чинності 01 січня 2015 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), розділ     VІ     Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України     доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей     12,     13,     14,     15     та     16 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”     застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На виконання зазначених приписів     Бюджетного кодексу України     Кабінетом Міністрів України прийнято     постанову Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань”, якою визначено розмір виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій - 1390 гривень.
Водночас, Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 визнано таким, що не відповідає     Конституції України     (є неконституційним), положення п.26     розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України     у частині, яка передбачає, що норми і положення статей     12,     13,     14,     15     та     16 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”     застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до положень     ст. 152 Конституції України     передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають     Конституції України     або якщо була порушена встановлена     Конституцією України     процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Статтею 91 Закону України “Про Конституційний Суд України”     встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційним Судом України в Рішенні від 27 лютого 2020 року     № 3-р/2020 вказано про втрату чинності положеннями Закону саме з дня ухвалення цього Рішення.
Отже, положення п.26     розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України     у частині, яка передбачає, що норми і положення статей     12,     13,     14,     15     та     16 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”     застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування,     втратили чинність саме з 27.02.2020р., при цьому необхідно враховувати, що Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.
Європейська Конвенція про захист  прав людини та основоположних  свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція)  , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР  від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України  є частиною національного законодавства.
Згідно ч.1  ст.6 Конвенції  , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Згідно статті 1 Першого протоколу  до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Отже, вищевказана норма  гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.
Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” від 23.02.2006 року ,суд  при вирішенні справи керується принципом верховенства права,  відповідно до якого зокрема людина,  її права  та  свободи визнаються    найвищими   цінностями   та   визначають   зміст   і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип  з  урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. 
Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).
Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та  п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року  ).
Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelasv. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).
Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (див.      рішення у справі "Кечко проти України”  (Kechko v. Ukraine), згадане вище, пункт 23).

(1)          Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права(ч.1-2 ст.308 КАС України , в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).
Суд першої інстанції було обгруновано встановлено , що з 27.02.2020 року у позивача ОСОБА_1  виникло право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998р. №367-ХІV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня для осіб - учасникам бойових у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Апеляційний суд вважає, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18) та визнанням таким, що не відповідає       Конституції України    (є неконституційним), окремого положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення  статей 12,     13,  14,   15   та   16     Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування,     стаття 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"     діяла та мала застосовуватись у редакції Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 25.12.1998.
З 27.02.2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) у розмірі, визначеному    статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"   у редакції Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 25.12.1998:
Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у  розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Аналогічний правовий висновок, викладений Верховним Судом у рішенні від 29 вересня 2020 року та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №440/2722/20, якою вказане рішення залишено без змін.
За таких обставин, з прийняттям   Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року №3-р/2020       розмір разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій у 2020 році становить 8190,00 гривень.
Отже, виплата позивачу разової грошової допомоги у сумі 1390,00 гривень не відповідає     статті 12 Закону №3551-ХІІ       та свідчить про порушення його прав на отримання цієї допомоги у належному розмірі, вказане втручання у право , яке гарантоване статтею 1       Першого протоколу Конвенції  не було  пропорційним по відношенню до переслідуваної мети, а на позивача  було покладено особистий та надмірний тягар.
Щодо порушення позивачем строків звернення до суду:
Відповідно до ч.ч.1, 2  ст.122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, ч.3  ст.122 цього Кодексу  передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, вказані норми процесуального права визначають строки звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Як вбачається зі змісту позову, позивач просить зобов`язати Управління соціального захисту населення Нововоронцовської районної державної адміністрації здійснити перерахунок виплачених  коштів грошової одноразової допомоги до 05 травня 2020 року, як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до ч.5  ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  (з урахуванням  рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Частиною 1  статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених  статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч.4  ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").
З огляду на вказані приписи цього  Закону  виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а отже, особа, отримуючи їх, є обізнаною щодо їх розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги.
Відтак, 30 вересня відповідного поточного року це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.
Дана позиція суду, в частині відліку строку з якого особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав в спірних правовідносинах, узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.02.2018 р. по справі № 607/7919/17.
Таким чином, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі відповідно до  Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  слід обраховувати саме з 30 вересня відповідного року.
Враховуючи, що позивачем оскаржується бездіяльність відповідача щодо не виплати йому щорічної разової допомоги за 2020 рік, то перебіг строку звернення до суду починається 01.10.2020  та закінчується 31.03.2021 року.
З даним позовом позивач звернувся до суду 25.01.2021, тим самим шестимісячний строк звернення до суду, визначений частиною 2  статі 122 КАС України  в частині позовних вимог щодо невиплати у належному розмірі щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік не пропущений.
Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах і стимулює суд та учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Як зазначалось вище, законодавець приписами ч.4  ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  визнав, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Слід зауважити, що отримання позивачем листа Управління соціального захисту населення Нововоронцовської районної державної адміністрації від 22.05.2020 №01-24/224 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
Апеляційний суд, враховуючи принципи верховенства права, практику ЄСПЛ ,як джерело права, правові позиції Верховного Суду , доходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову щодо визнання протиправними дії Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 1390,00 грн., та вважає , що зобов`язання Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат  нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, передбачену    статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми є ефективним та належним засобом відновлення порушеного права. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

(2) Висновки апеляційного суду:

Судом 1-ої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми матеріального та процесуального права, справу розглянуто повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, судове рішення прийнятне та підписано суддею, який зазначений у судовому рішенні.
Апеляційний суд доходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги , та зміни чи скасування рішення суду 1-ої інстанції, а  також вважає, що відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.
Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст. 6 та ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 242, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат – залишити без задоволення, а  рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року –  без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та не підлягає   оскарженню  в касаційному порядку , крім випадків , встановлених ст.328 КАС України.
Повне рішення складене та підписане  23.06.2021 року

Головуючий суддя 	 	Кравець О.О.	
Судді	    	Коваль М.П.    Зуєва Л.Є.