Номер провадження: 22-ц/813/7392/21 
Номер справи місцевого суду: 522/22048/18
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року                                                                 м. Одеса 
Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                Сегеди С.М.,
суддів:                Гірняк Л.А.,
                                       Комлевої О.С.,
               за участю:
               секретаря                Хухрова С.В.,
               апелянта                 ОСОБА_1 ,
               представника ДП «АМПУ» Ахмадулліної В.Р.,
               заступника НЗО ОФ ДП «АМПУ» - Білика В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 12 березня 2021 року про повернення заяви про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Начальника загону охорони Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» Білика Василя Васильовича, третя особа – ОСОБА_2 , про спростування завідомо недостовірної інформації, 

встановив:

18.12.2018 року ОСОБА_1  звернувся з позовом доДержавного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі – ДП АМПУ), заступника начальника загону охорони державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» (далі - ДП «ОМТП) Білика В.В., третя особа  ОСОБА_2 , про спростування завідомо недостовірної інформації, розповсюдженої на ДП «ОМТП» (т.1, а.с. 2-4).
10 березня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення доказів, шляхом їх витребування а саме:
1. Викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), на яких вказав відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні 09.02.2021 року.
2. Витребувати з Одеського філіалу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» належно завірену копію пакету офіційних документів системи «СКД», яка здійснює фіксацію перетинів КПП в Одеському морському порту та належно завірену копію про її державну реєстрацію та сертифікацію (т.2, а.с. 114-115). 

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 березня 2021 року заяву  ОСОБА_1  про забезпечення доказів від 10 березня 2021 року було повернуто (т.2, а.с. 118-119). 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12 березня 2021 року та постановлення нової, якою зобов`язати суд першої інстанції забезпечити заявлені докази, або прийняти ухвалу суду апеляційної інстанції про забезпечення доказів, перелічених у заяві від 08.03.2021 року. 
На виконання вимог ст.ст. 262 і 385 ЦПК України постановити окремі ухвали на адресу ВРП і ВККСУ про системні перешкоди у Приморському районному суді м. Одеси у здійсненні правосуддя та про те, що правові інститути забезпечення доказів, відводу судді, забезпечення доказів і позовів у цьому суді принесені у жертву відкритому та цинічному корупційному збагаченню окремих суддів (т.2, а.с.125).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що згідно до ч.1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Однак, суд виходив із того, що позивачем ОСОБА_1 , в порушення вимог, передбачених ст. 117 ЦПК України, не було обгрунтовано необхідність забезпечення доказів, а саме об`єктивно не зазначено, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. 

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те що відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таких правових позицій дотримується Велика Палата Верховного Суду, які викладені в її Постановах від 03.07.2019 року у справі № 9901/845/18, та від 09.10.2019 року, справа № 9901/385/19, провадження № 11-929заі19.
Так, у вказаних Постановах ВПВС зазначила, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен грунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності всіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що витребування у справі додаткових доказів в даному випадку можливе на підставі ст.ст. 84, 91, а не ст.ст. 116-118 ЦПК України.

Що стосується вимоги заявника апеляційної скарги про постановлення окремих ухвал на адресу ВРП і ВККСУ про системні перешкоди у Приморському районному суді м. Одеси у здійсненні правосуддя та про те, що правові інститути забезпечення доказів, відводу судді, забезпечення доказів і позовів у цьому суді принесені у жертву відкритому та цинічному корупційному збагаченню окремих суддів, то колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів вищезазначених обставин, а тому правові підстави для постановлення окремих ухвал відсутні.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду слід залишити без змін. 

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
                                 постановив:        

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 12 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 31.05.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду:                 С.М. Сегеда        

               Л.А. Гірняк

               О.С. Комлева