УХВАЛА

01 червня 2021 року 
м. Київ
Справа №  910/638/20 (925/184/20) 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін:
скаржника - адвокат Орендівський В.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Пантелієнка В.О.- головуючого, суддів Верховця А.А., Доманської М.Л.
від 25.03.2021
та на рішення Господарського суду міста Києва
у складі судді Мандичева Д.В.
від 02.12.2020
у справі № 910/638/20 (925/184/20)
за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко"
про   стягнення 1 351 658,51 дол. США та 685 953 554,93 грн шляхом звернення стягнення на майно
в межах справи № 910/638/20
за заявою   Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Бонус" 
до   Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" 
про   банкрутство,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 11.05.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 910/638/20 (925/184/20) за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" від 21.04.2021 № 0000600/21-189 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 та на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020, в частині відмови у стягненні процентів і пені за Кредитним договором від 28.03.2014 № 151214К2 та Кредитним договором від 27.06.2013 № 151213К5, призначено розгляд касаційної скарги на 01 червня 2021 року о 10:15 год.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення суди попередніх інстанцій дійшли висновку про можливість звернення стягнення шляхом проведення прилюдних торгів на нерухоме майно, що є предметом іпотеки при наявності відкритого провадження у справі про банкрутство відповідача. 

Водночас, ухвалою Верховного Суду від 08.02.2021 справу № 905/1923/15 за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріупольський млинкомбінат" та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 передано на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

При цьому у вказаній ухвалі від 08.02.2021 також зазначено, що суд першої інстанції у справі № 905/1923/15 вважав, що положення статті 41 КУзПБ щодо автоматичного припинення дії мораторію в частині задоволення забезпечених вимог кредитора за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном не може виступати безспірною, самостійною підставою, за якою дії виконавця з зупинення вчинення виконавчих дій згідно пункту 4 частини першої статті      34 Закону України "Про виконавче провадження" не реалізуються, оскільки: за приписом частини 14 статті 39 КУзПБ встановлено, зокрема, що з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі; арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство. А враховуючи частину шосту статті 41 КУзПБ задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство. Тобто, реалізація майнових активів боржника, які є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство в порядку передбаченому КУзПБ та виключає можливість реалізації поза цим провадженням, як і виконання (погашення) забезпечених вимог.

Головуючим в судовому засіданні 01.06.2021 доведено до відома представника скаржника про наявність в провадженні палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 905/1923/15.

Представник скаржника в судовому засіданні 01.06.2021 не заперечив проти зупинення касаційного провадження у справі № 910/638/20 (925/184/20) до розгляду палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 905/1923/15.

За змістом пункту 7 частини першої   статті 228 ГПК України   суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Тож призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах із зазначенням обставин, які потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, не нав`язуючи при цьому судам нижчого рівня результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Враховуючи предмет розгляду, підстави касаційного оскарження у справі № 910/638/20 (925/184/20) та перебування на розгляді палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 905/1923/15 предметом розгляду у якій є питання щодо можливості реалізації майнових активів боржника, які є предметом забезпечення поза межами провадження у справі про банкрутство, то задля забезпечення сталості та єдності судової практики судова колегія вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 910/638/20 (925/184/20) за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" від 21.04.2021 № 0000600/21-189 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 та на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020, в частині відмови у стягненні процентів і пені за Кредитним договором від 28.03.2014 № 151214К2 та Кредитним договором від 27.06.2013 № 151213К5 до розгляду палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 905/1923/15 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті   228, статтею   234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Зупинити касаційне провадження у справі № 910/638/20 (925/184/20) за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" від 21.04.2021 № 0000600/21-189 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 та на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020, в частині відмови у стягненні процентів і пені за Кредитним договором від 28.03.2014 № 151214К2 та Кредитним договором від 27.06.2013 № 151213К5 до розгляду палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 905/1923/15 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.                              

2. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                        В. В. Білоус

Судді                                                                                                    О. В. Васьковський
    
                                                                                                                         В. Я. Погребняк