П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/4069/20                                                Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.   
     Суддя-доповідач -  Моніч Б.С.   
23 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Капустинського М.М. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови  від 15.07.2020 та припис №ХМ7815/1748/АВ-П133 від 27.02.2020, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
В липні 2020 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанову управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/16 від 15 липня 2020 року та припис про усунення виявлених порушень №ХМ7815/1748/АВ-П133 від 27.02.2020.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.02.2020 був складений акт інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 №ХМ7815/1748/АВ., в якому зафіксований факт здійснення 19.02.2020 року продажу продукції в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " працівником ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин з ФОП ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.24 КЗпП України.
27.02.2020 Управлінням Держпраці у Хмельницькій області було винесено припис від 27.02.2020 за №ХМ7815/1748/АВ-П133, а 15.07.2020 першим заступником начальника управління Держраці у Хмельницькій області Логвином О.О. винесено постанову про накладення штрафу за №22/16 від 15.07.2020.
На думку позивача, оскаржувані ним постанова та припис прийняті з порушеннями норм чинного законодавства, є протиправними, тому підлягають скасуванню.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.11.2020 здійснює діяльність згідно наступних КВЕД: 47.11 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.
Дорученням Прем`єр-міністра України О. Гончарука від 22.01.2020 №2313/0/1-20 зокрема у п.3 доручено т.в.о. голови Держпраці ОСОБА_3 разом з іншими органами здійснити з 10 - 21 лютого 2020 року заходи державного нагляду (контролю) в суб`єктів господарювання згідно з переданим Пенсійним фондом України переліком суб`єктів господарювання, які мають невідповідність орієнтовної чисельності працівників, що було встановлено під час інформаційно-роз`яснювальних заходів, даним Реєстру застрахованих осіб і в яких відсутня позитивна динаміка щодо оформлення трудових відносин з найманими працівниками після здійснення заходів із урахуванням необхідності підтримання публічної безпеки і порядку під час здійснення зазначених заходів.
На виконання доручення Премєр-міністра України О. Гончарука № 2313/0/1-20 від 22.01.2020 року про вжиття заходів щодо детінізації зайнятості у сфері торгівлі товарами та послугами, т.в.о. голови Державної служби України з питань праці видано окреме доручення № Д-69/1/3.1-20 від 06.02.2020 року, відповідно якого, Головних управлінь Держпраці в областях зобов`язано разом з органами місцевого самоврядування, яким делеговані повноваження здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, із залученням Державної податкової служби, Пенсійного фонду, Державної служби зайнятості, Державної служби захисту споживачів та місцевих державних адміністрацій здійснювати заходи державного нагляду (контролю) у суб`єктів господарювання згідно з переданим Пенсійним фондом України переліком суб`єктів господарювання, які мають невідповідність орієнтовної кількості працівників, встановлених у ході інформаційно-роз`яснювальних заходів, до даних Реєстру застрахованих осіб і в яких відсутня позитивна динаміка щодо оформлення трудових відносин з найманими працівниками після проведених заходів.
На підставі вказаного окремого доручення, Управлінням Держпраці у Хмельницькій області видано наказ від 13.02.2020 року №34, яким визначено провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з метою перевірки додержання законодавства про працю з питань додержання законодавства про працю.
Управлінням Держпраці у Хмельницькій області видано направлення на проведення інспекційного відвідування відповідно до наказу по управлінню №34 від 13.02.2020, у якому вказано, що буде проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) щодо додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин.
За результатами проведеної перевірки ФОП ОСОБА_1 12.02.2020 управлінням Держпраці у Хмельницькій області складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ХМ7815/1748/АВ, відповідно до якого у період з 19.02.2020 року 10:00 год по 19.02.2020 року 17:00 год проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 ..
27.02.2020 відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень № ХМ7815/1748/АВ-П133 у якому зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути виявлені порушення до 27.03.2020.
Позивачем 26.03.2020 було подано до відповідача відповідь №2 на винесений припис, в якій позивач зазначив, що усі вимоги передбачені у ст.24 КЗпП України та ПКМ №413 ним завжди виконувались і вказує, що зобов`язується в подальшому їх виконувати. При цьому, позивач повідомив, що громадянка ОСОБА_2 - не являлась і не являється найманим працівником позивача, і відповідно не отримувала, а ні заробітну плату, а ні будь-яку іншу грошову винагороду.
Управлінням Держпраці у Хмельницькій області 15.07.2020 за невиконання вимог припису та на підставі порушень зазначених у акті перевірки, винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/16, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 47230,00 грн.
Не погоджуючись з винесеними приписом та постановою управління Держпраці в Хмельницькій області, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 проведено з підстави передбаченої Законом №877-V та в період проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відповідачем встановлено факт здійснення трудової діяльності ОСОБА_2 у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що належить ФОП ОСОБА_1 , та в цей період трудові відносини між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належним чином оформлені не були.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів стосовно укладення трудового договору за період інспекційного відвідування між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у письмовій формі із вищевказаною особою як найманим працівником, відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст. 24 КЗпП України.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не наведено обґрунтованих аргументів, які б доводили неправомірність припису та постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області. Суб`єктом владних повноважень, з посиланням на вимоги чинного законодавства, доведено законність та обґрунтованість оскаржуваних припису та постанови.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідач самостійно визначив об`єкт інспекційного відвідування, без наявності підстав передбачених законом, оскільки доручення Прем`єр-міністра України О.Гончарука від 22 січня 2020 року № 2313/0/1-20, на підставі якого винесено наказ №34 від 13.02.2020, не містить жодних посилань на необхідність проведення інспекційного відвідування саме ФОП ОСОБА_1 ..
Вказує, що відсутність підстав для проведення перевірки дає право зробити висновки про відсутність яких-небудь правових наслідків такої перевірки та тягне за собою скасування рішень. що прийняті за її результатами.
Також апелянт зазначає про відсутність трудових відносин між ним та ОСОБА_2 . Позивачем укладено правочин для виконання конкретної роботи, що видно зі змісту довіреності, предметом якого був кінцевий результат, а не процес праці. Виконання ОСОБА_2 певного роду робіт, таких як здача звітності щодо діяльності ФОП перед податковим органом є лише формою цивільних відносин на виконання певного обсягу робіт. Самовільне без узгодження із ФОП виконання трудових обов`язків не може бути визнане як допуск роботодавця до робочого місця без належного оформлення трудових відносин, оскільки йому не було відомо про це. Відповідачем не встановлено, що ОСОБА_2 виконувала систематично певні роботи, у встановлений строк, самостійно не організовувала свою роботу та підпорядковувалася позивачу як роботодавцю за трудовим договором. 
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Як передбачено ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі Закон України № 877-V).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною четвертою статті 2 Закону України № 877-V передбачено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Згідно з ст.38 Закону України "Про охорону праці" державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
У відповідності до ст.39 Закону України "Про охорону праці" посадові особи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з нагляду за охороною праці мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.
Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 1, 7 "Положення про Державну службу України з питань праці", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (далі також - Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно з Положенням про управління Держпраці у Хмельницькій області, затвердженого наказом Держпраці №84 від 03.08.2018, управління Держпраці у Хмельницькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.
З урахуванням зазначеного управління Держпраці у Хмельницькій області є уповноваженим органом щодо винесення оскаржуваних припису та постанови.
Перелік підстав для здійснення позапланового заходу визначено в ч.1 ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є:
- подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;
- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;
- перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);
- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;
- неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;
- доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;
- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.
Відповідно до частини 3 статті 6 Закону №877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначається постановою Кабміну України від 21.08.2019 № 823 (у редакції, яка діяла під час спірних правовідносин зі змінами, внесеними постановою Кабміну України № 1132 від 04.12.2019) (далі - Порядок № 823).
Підстави, за яких проводиться інспекційне відвідування, визначені п. 5 Порядку №823, зокрема, доручення Прем`єр-міністра України (підпункт 8 пункту 5).
Пунктом 8 Порядку № 823 встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).
Відповідно до пункту 10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.
Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання (пункт 11 Порядку).
Відповідно до п. 16 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Відповідно до п. 19 Порядку №823 Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.
Згідно з нормами п. 24 Порядку №823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Пунктом 25 Порядку №823 визначено, що заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 проведено з підстави передбаченої Законом №877-V та щодо помилковості тверджень позивача, що таке доручення повинно стосуватись конкретного суб`єкта господарювання.
Відповідно до вимог абз.8 ч.1 ст.6 Закону №877-V однією з підстав для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) є, зокрема й доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері.
Отже, на законодавчому рівні закріплено таку підставу для здійснення заходу контролю як перевірка суб`єктів господарювання саме у відповідній сфері.
Матеріалами справи підтверджується, що проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 працівниками Управління Держпраці у Хмельницькій області відбулося на підставі наказу №34 від 13.02.2020. 
ФОП ОСОБА_1 вручено копію направлення на проведення інспекційного відвідування від 13.02.2020 №255/20, про що свідчить його підпис та роз`яснено про підстави відвідування.
Підставою для здійснення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 стало дорученням Прем`єр-міністра України О. Гончарука від 22.01.2020 №2313/0/1-20, у якому п.3 доручено т.в.о. голови Держпраці Дегнері І.А. разом з іншими органами здійснити заходи державного контролю в суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі, тимчасового розміщування та організації харчування.
Зміст дорученням Прем`єр-міністра України О. Гончарука від 22 січня 2020 року № 2313/0/1-20 свідчить про зобов`язання уповноважених органів провести 20-31 січня 2020 із суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі, тимчасового розміщування та організації харчування роз`яснювальну роботу про неприпустимість допуску до роботи працівників без оформлення трудових відносин, у тому числі шляхом безпосередніх візитів.
Зазначено про подання до 07.02.2020 до Держпраці переліку суб`єктів господарювання, які мають невідповідність орієнтованої чисельності працівників, що встановлено під час вищезазначених заходів і в яких відсутня позитивна динаміка щодо оформлення трудових відносин із найманими працівниками після здійснених заходів.
В дорученні також зазначено про необхідність здійснення 10-21 лютого 2020 року заходів державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю вищезазначених суб`єктів господарювання.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність щодо роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний), та іншими види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, а отже така діяльність підпадає під перелік суб`єктів господарювання щодо яких прийнято доручення Прем`єр-міністра України О. Гончарука від 22 січня 2020 року № 2313/0/1-20.
Судова колегія звертає увагу, що зазначене доручення чітко визначає коло та ознаки суб`єктів господарювання щодо яких слід здійснити заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю, а тому таке доручення є належною підставою для проведення відповідних заходів.
При цьому проведення інспекційного відвідування позивача оформлено належним чином, що підтверджується наказом ГУ Держпраці у Хмельницькій області від 13.02.2020 №34 (а.с. 69).
Окрім того, відповідно до вимог п.28 Порядку №823 та на виконання вимог вищезазначеного доручення Прем`єр-міністра України від 22.01.2020 №2313/0/1-20, інспекторами праці 28.01.2020 у ФОП ОСОБА_1 було проведено інформаційно-роз`яснювальний захід - відвідування з метою інформування його та працівників про найбільш ефективні способи додержання законодавства з питань оформлення трудових відносин, моніторингу стану його додержання, що підтверджується записами Журналу реєстрації відвідувань.
З акту інспекційного відвідування встановлено, що в ході даного заходу інспектори праці зафіксували, що в магазині в січні 2020 року працювало 2 особи, у той час, коли за даними Пенсійного фонду України в грудні 2019 року зафіксовано 1 застраховану особу. Отже, на момент інспекційного відвідування в Управлінні Держпраці були відомості про позивача отримані в законний спосіб в ході моніторингу дотримання ним законодавства про працю, а також офіційно отримані про нього відомості з Реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України.
Згідно копії направлення від 13.02.2020 №255/20 встановлено, що позивач власноруч розписався у ньому, тому суд першої інстанції правильно зазначив про безпідставність тверджень позивача про те, що інспекційне відвідування проведене з порушеннями вимог чинного законодавства за відсутності ФОП ОСОБА_1 . 
Як встановлено судовим розглядом, підставою для прийняття оскаржуваних припису та постанови слугував висновок відповідача про допущення гр. ОСОБА_2 до роботи без належного оформлення трудових відносин, що є порушенням вимог частин першої та третьої статті 24 КЗпП України.
Згідно зіст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (надалі КЗпП України).
Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Згідно з частиною 3статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За визначенням ч.1ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно з частиною 1 статті 23 Кодексу законів про працю України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.
Відповідно до частини 1статті 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
Отже, діяльність працівника в рамках трудового договору характеризується наступними правовими ознаками: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); не на свій страх і ризик, а шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.
Вказані ознаки трудового договору витікають як зі статей КЗпП України, так і з спеціальних законів, що регулюють трудові відносини (зокрема Закону України "Про відпустки", Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про колективні договори і угоди", Закону України "Про охорону праці").
Згідно акту інспекційного відвідування №ХМ7815/1748/АВ від 19.02.2020 встановлено, що на момент проведення заходу контролю в магазині здійснювали реалізацію товару дві особи: ОСОБА_4 , з якою підприємець уклав трудовий договір 28.10.2018, та ОСОБА_2 .
Факт продажу товарів в магазині "Повна торба" ОСОБА_2 зафіксовано інспекторами праці на відеокамеру, що підтверджується також відеозаписом на DVD-диску, який міститься в матеріалах справи. 
З пояснень, наявних в матеріалах справи, відібраних адвокатом позивача ОСОБА_5 від 22.07.2020 наданих ОСОБА_2 вказано, що ОСОБА_6 працюючи продавцем у ФОП ОСОБА_1 попросила ОСОБА_2 тимчасово допомогти за прилавком, оскільки сама продавець хотіла відлучитись. При цьому ОСОБА_2 погодилась на підміну продавця та стала за прилавок тимчасово. В цей же ас до магазину зайшли працівники відповідача та зафіксували цей факт.
Позивач, обґрунтовуючи помилковість висновків відповідача щодо роботи в нього ОСОБА_2 без укладення трудового договору, вказує на те, що ця особа представляє інтереси ФОП ОСОБА_1 згідно довіреності та продаж товарів в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 здійснювала без відома підприємця.
З матеріалів справи слідує, що дійсно, довіреністю від 27.01.2020 ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси в органах державної влади та/ або місцевого самоврядування, в управліннях, міністерствах, відомствах, їх структурних підрозділах, банківських установах, ЦНАП, відповідних податкових органах, однак вказаною довіреністю не встановлено право ОСОБА_2 здійснювати продаж товарів в магазині підприємця ОСОБА_1 ..
Сама по собі довіреність з будь-яким обсягом повноважень не може свідчити про наявність права у довіреної особи на виконання робіт за трудовим договором з огляду на особливий порядок оформлення трудових відносин, що передбачений чинним законодавством.
Отже, матеріалами справи підтверджується, що в період проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відповідачем встановлено факт здійснення трудової діяльності ОСОБА_2 у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що належить ФОП ОСОБА_1 , та в цей період трудові відносини між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належним чином оформлені не були.
Вищевикладене свідчить про допущення до роботи ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин, що є порушенням вимог ч. 3ст. 24 КЗпП України щодо допуску до роботи працівників без укладення трудового договору. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів стосовно укладення трудового договору за період інспекційного відвідування між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у письмовій формі із вищевказаною особою як найманим працівником, відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст. 24 КЗпП України.
Норми ст.265 КЗпП України передбачають відповідальність за порушення законодавства про працю. Так, зокрема, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Частиною 2 ст.265 КЗпП України визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. №509 (далі Порядок №509).
З урахуванням зазначеного п. 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі, в тому числі, акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.
Дані норми свідчать про право керівника територіального органу Держпраці накласти штраф на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.
Таким чином, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини та беручи до уваги вищенаведені норми матеріального права, колегія суддів доходить до висновку, що оскаржуваний припис та постанова про накладення штрафу №22/16 від 15.07.2020 у розмірі 47230,00 грн, прийнята першим заступником начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області на підставі акта інспекційного відвідування від 19.02.2020 року №ХМ7815/1748/АВ щодо порушень законодавства про працю є законними та обґрунтованими.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі   23 квітня 2021 року.          
Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Шидловський В.Б.    Капустинський М.М.