Справа № 461/2375/21                                Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М. 
Провадження № 33/811/755/21                  Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Головатого В. Я., за участю захисника Яциника В. В., представника Галицької митниці Держмитслужби України Зирянова О. Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника Яциника В. В. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 квітня 2021 року, 
встановив:
постановою Галицького районного суду м. Львова від 22 квітня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ C230» р.н. НОМЕР_1 , VIN – НОМЕР_2 (країна реєстрації – Словаччина). 
Відповідно до постанови суду, 15.03.2021 року, близько 12 год. 33 хв., в зону митного контролю митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху «Червоний коридор» в напрямку «виїзд з України», прибув транспортний засіб марки IVECO модель STRALIS AS440S45T/PR, із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , яким гр. України ОСОБА_1 , слідував з України до Республіки Польща, в якості водія. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСАУР (коди 401-1, 801-1, «По даній особі наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення»). Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними ФМ «Пасажирського пункту пропуску» та ФМ «Диспетчер зони митного контролю» АСМО «Інспектор» встановлено, що гр. України ОСОБА_1 22.12.2020 20:52:18 року користуючись правами резедента, який знаходиться на тимчасовому консульскому обліку в Посольстві України на територіїї Словацької Респбліки та обравши смугу руху «Червоний коридор» ввіз на територію України в зоні діяльності Закарпатської митниці Держмитслужби в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» автомобіль марки «MERCEDES-BENZ C230» р.н. НОМЕР_1 , VIN – НОМЕР_2 (країна реєстрації – Словаччина), під зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу №UA305090/2020/108793 від 22.12.2020. у термін до 28.12.2020 року. Згідно даних програмно-інформаційного комплексу «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), автомобіль марки MERCEDES-BENZ C230» р.н. НОМЕР_1 , VIN – НОМЕР_2 (країна реєстрації – Словаччина) з митної території України, станом на 15.03.2021 гр. України ОСОБА_1 не вивозив та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. На момент перетину кордону, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було. У відповідності до ст. 192 Митного кодексу України, до найближчого органу доходів і зборів, щодо обставин аварії чи непереборної сили, гр. України ОСОБА_1 не звертався. 
Таким чином, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення, який встановлений Митним кодексом України для громадян-нерезидентів, терміном більше ніж на тридцять діб. 
Не погоджуючись із постановою суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ОСОБА_1 порушив терміни ввезення транспортного засобу до закінчення 2020 року лише на 3 дні. Поряд з цим, вказане право в нього з`явилося знову з 01.01.2021 року. Зазначає, що на момент складання протоколу про порушення митних правил ввезення було перевищено лише на 13 днів, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Вказує, що у матеріалах справи наявне зобов`язання ОСОБА_1 про вивезення транспортного засобу за межі митної території України до 28.12.2020 року, проте таке ним не підписано. Крім того, вказне зобов`язання складено відповідно до наказу Державної митної служби України від 05.08.2010 року №876, який на даний час не дії. Суд першої інстанції не врахував того, що до 28.12.2020 року ОСОБА_1 не міг вивезти транспортний засіб, оскільки 27.12.2020 року йому було накладено гіпсову пов`язку та він міг пересуватися лише не милицях. 
Заслухавши пояснення захисника, який просив поновити строк на апеляційне оскарження, представника Львівської митниці ДФС України, який заперечив проти задоволення вказаного клопотання, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Покликання захисника на те, що причина пропуску строку на апеляційне оскарження є поважною, оскільки він ознайомився із оскаржуваною постановою лише 06.05.2021 року вважаю необґрунтованою, з огляду на наступне.
Як вбачається, ОСОБА_1 був присутнім у суді першої інстанції при розгляді справи відносно нього, а також під час оголошення постанови, факт вчинення адміністративного правопорушення визнав.
Оскаржувана постанова Галицького районного суду Львівської області винесена 22.04.2021 року.
Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції захисник подав 11.05.2021 року, тобто із пропущенням встановленого законом строку.
Факт ознайомлення захисником з матеріалами справи 06.05.2021 року не свідчить про незнання змісту цієї постанови особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який не бажав скористатися своїм правом на апеляційне оскарження у строки, передбачені законом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року, викладеної у рішенні по справі «Пономарьов проти України», сторони по справі в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відтак, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини, вважаю причини пропуску захисником строку на апеляційне оскарження такими, що не є поважними, а тому у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити.
З наведених підстав апеляційну скаргу захисника Яциника В. В. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 квітня 2021 року слід повернути апелянту. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
постановив:
апеляційну скаргу захисника Яциника В. В. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 22.04.2021 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, повернути апелянту.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Львівського
апеляційного суду Головатий В. Я.