Справа № 341/222/19 
Провадження № 22-ц/4808/902/21 
Головуючий у 1 інстанції Мергель М. Р. 
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
               головуючої (суддя-доповідач)        Мелінишин Г.П.
суддів:                                Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,
за участю секретаря                Мельник О.В.,        
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бурштинської міської ради на рішення Галицького районного суду в складі судді Мергеля М.Р., ухвалене 23 березня 2021 року в місті Галичі Івано-Франківської області в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Бурштинської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном, 
в с т а н о в и в:
У лютому 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Денис Т.Д., звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Бурштинської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником приміщень у будинках АДРЕСА_1 , в яких здійснює господарську діяльність. З 2017 року відповідачі постійно перешкоджають йому в утриманні будинку (здійсненні ремонту), що призводить до руйнування такого і створення небезпечних умов для життя людей. 
Посилаючись на зазначені обставини позивач просив усунути перешкоди у користуванні спільною сумісною власністю квартир в будинках АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 шляхом надання йому дозволу на проведення ремонтів приміщень та конструкцій загального користування, опорних конструкцій будинків, механічного, електричного, сантехнічного та іншого обладнання за межами або всередині квартири, які обслуговує більше двох квартир та будинок, а також споруд, будівель, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир та власників нежитлових приміщень.
Рішенням Галицького районного суду від 23 березня 2021 року позов задоволено частково. Зобов`язано Бурштинську міську раду усунути перешкоди у користуванні спільною сумісною власністю квартир в будинку АДРЕСА_3 шляхом надання  ОСОБА_1  дозволу на проведення ремонтів приміщень та конструкцій спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема приміщень загального користування (у тому числі допоміжні), несучих, огороджувальних та несуче-огороджувальних конструкцій будинку, механічного, електричного, сантехнічного та іншого обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення.В іншій частині позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 . У зв`язку із визнанням рішенням Бурштинської міської ради №16/60-15 від 12 серпня 2015 року будинків № АДРЕСА_3 аварійними прийнято рішення про їх демонтаж. Оскільки приміщення у цих будинках закриті та заблоковані, позивач позбавлений можливості забезпечувати належне утримання і належний санітарний, протипожежний та технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, а також належного йому майна в будинку АДРЕСА_3 . Відповідно міську раду слід зобов`язати усунути перешкоди у користуванні спільною сумісною власністю у цьому будинку. Разом з тим, позивачем не доведено чинення відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 перешкод у здійсненні його прав та обов`язків як власника приміщення у будинку АДРЕСА_3 , тому позовні вимоги до них не підлягають задоволенню.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні спільним майном у будинку АДРЕСА_3 суд виходив із недоведеності факту наявності в ОСОБА_1 речових прав на нерухоме майно в цьому будинку. 
В апеляційній скарзі Бурштинська міська рада посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не встановлено коло належних відповідачів у справі. Так, згідно списку мешканців будинків №№73,75 більшість квартир приватизовано. У комунальну власність передано тільки одну квартиру сім`ї ОСОБА_2 . Проте суд не з`ясував в якому будинку АДРЕСА_2 чи АДРЕСА_3 знаходиться комунальна квартира.
Поза увагою суду залишена і та обставина, що рішенням виконавчого комітету Бурштинської міської ради від 15 серпня 2011 року будинки АДРЕСА_3 визнано аварійними та непридатними для проживання. А рішенням №16/60-15 від 12 серпня 2015 року міська рада рекомендувала власникам даних будинків переселитись в житло соціального призначення по АДРЕСА_5 та провести демонтаж аварійних будинків.
Також вказує, що в рішенні суду не зазначено, якими конкретно діями міської ради позивачу чиняться перешкоди в користуванні власністю.
У засіданні апеляційного суду представник Бурштинської міської ради Михайлишин М.Я. доводи скарги підтримала, а відповідач ОСОБА_3 - визнала з наведених у ній мотивів.
Позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до положень частини другої статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи за їх відсутності не встановлено.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2015 року є власником квартири АДРЕСА_4 (а.с.13).
Рішенням виконавчого комітету Бурштинської міської ради № 289 від 15 серпня 2011 року житлові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 визнано аварійними і непридатними для проживання (а.с. 38).
12 серпня 2015 року Бурштинська міська рада прийняла рішення № 16/60-15 «Про демонтаж аварійних будинків по АДРЕСА_3 », яким вирішила рекомендувати власникам аварійних та непридатних для проживання житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 переселитися у соціальне житло по АДРЕСА_5 та провести демонтаж аварійних будинків (а.с. 39). 
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
В силу статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
У частинах першій, другій статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Власник, за правилами цієї статті, може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Таке право забезпечується йому за допомогою негаторного позову.
Підставою для подання такого позову є вчинення третьою особою перешкод власнику, посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідачів у створенні позивачу перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей.
Звертаючись із вказаним позовом позивач покликався на здійснення йому перешкод у користуванні майном, а саме, у здійсненні ремонту приміщення та конструкцій загального користування.
За змістом положень, передбачених статтями 319, 322, 323 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує, і тому, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт. 
Згідно положень статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, тощо.
Відтак, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, а також співвласники багатоквартирного будинку, зобов`язані забезпечувати схоронність свого майна, проводити поточний і капітальний ремонт.
Разом з тим, відповідно до висновку про технічний стан житлового будинку АДРЕСА_3 , складеного Івано-Франківським філіалом «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» на замовлення Бурштинської міської ради від 10 лютого 2009 року, цей будинок перебуває у стані «непридатний», конструктивні елементи знаходяться у зруйнованому стані і становлять загрозу для проживання людей. Головною причиною появи наскрізних тріщин та випучення стін стало замочення ґрунтів основи та бутових фундаментів дощовими та техногенними водами. Капітальний ремонт будинку проводити недоцільно (а.с.34-37).
На підставі вказаного висновку, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положенням про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженого Постановою Ради Міністрів Української РСР від 26 квітня 1984 року, статтею 7 Житлового Кодексу України виконавчий комітет Бурштинської міської ради 15 серпня 2011 року прийняв рішення № 289, яким вирішив визнати житлові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 аварійними, невідповідними санітарно-технічним вимогам та такими, що є непридатними для проживання. В подальшому рішенням Бурштинської міської ради від 12 серпня 2015 року № 16/60-15 власникам аварійних та непридатних для проживання житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 рекомендовано переселитися у соціальне житло по АДРЕСА_5 та вирішено провести демонтаж аварійних будинків.
Зважаючи на чинність вказаних рішень Бурштинської міської ради щодо аварійності будинку, відсутність належних та допустимих доказів об`єктивних дій останньої про чинення перешкод  ОСОБА_1  у користуванні майном, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зобов`язання міської ради усунути перешкоди у користуванні спільною сумісною власністю у будинку АДРЕСА_3 шляхом надання йому дозволу на проведення ремонтів приміщень та конструкцій загального користування, опорних конструкцій будинків, механічного, електричного, сантехнічного та іншого обладнання за межами або всередині квартири, які обслуговує більше двох квартир та будинок, а також споруд, будівель, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир та власників нежитлових приміщень.
Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Враховуючи предмет спору у цій справі доводи апеляційної скарги щодо не залучення до участі в справі всіх співвласників багатоквартирних будинків АДРЕСА_3 не заслуговують на увагу. 
Відповідно апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення. 
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
З огляду на вищенаведене колегія суддів дійшла переконання, що рішення місцевого суду в частині задоволення позову до Бурштинської міської ради постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його необхідно скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1  до Бурштинської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном відмовити. В решті рішення суду залишити без змін.
В силу частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Враховуючи, що оскаржуване судове рішення підлягає скасовуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, судові витрати, сплачені останньою за подання апеляційної скарги у розмірі 1 152,60 грн підлягають стягненню з позивача.
Керуючись статтями 374, 376, 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Бурштинської міської ради задовольнити частково.
Рішення Галицького районного суду від 23 березня 2021 року в частині задоволення позову до Бурштинської міської ради скасувати.
Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,( місце проживання:     АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Бурштинської міської ради (місце знаходження: вул. С.Стрільців,4, м. Бурштин, Івано-Франківська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04357466) 1 152,60 грн судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 

Головуюча                                                                        Г.П. Мелінишин
Судді:                                                                                В.А. Девляшевський
                                                                               В.Д. Фединяк

Повний текст постанови виготовлено 22 червня 2021 року