ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

10 червня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №578/245/21 
Номер провадження 22-ц/816/935/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Ткачук С. С. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Кордюком Віталієм Петровичем, на ухвалу Краснопільського районного суду Сумської області від 20 квітня 2021 року в складі судді Басової В.І., постановлену в смт Краснопілля Сумської області, 
у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу.
В обґрунтування заяви зазначив, що від шлюбу з ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З вересня 2018 року шлюбні відносини між сторонами припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає із заявником та знаходиться на повному його утриманні. ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. 
Посилаючись на зазначені обставини заявник просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на його користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття в твердій грошовій сумі - 1187,50 грн, щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 20 квітня 2021 року заявнику відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів на сина.
У травні 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та задовольнити вимоги заяви про видачу судового наказу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги він зазначив, що суд першої інстанції не врахував наявного у матеріалах справи доказу фактичного проживання з ним сина ОСОБА_4 , що підтверджується відповідною довідкою. Додатково на підтвердження місця проживання дитини заявником були надані пояснення свідків та довідка зі школи, які також не враховані судом.
Письмового відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в установлений апеляційним судом строк не надала.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
За п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про відмову у видачі судового наказу, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Відмовляючи у видачі судового наказу на підставі пункту 8 частини 1  статті 165 ЦПК України відповідно до якого, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, у мотивах відмови суд першої інстанції зазначив, що до заяви не долучені докази, які підтверджують факт проживання дитини разом із заявником та перебування дитини на його утриманні, що позбавляє суд можливості перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). 
Згідно з частиною 3 статті 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб ( пункт 5 частини 1 статті 161 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 заявив вимогу про стягнення аліментів на сина у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На підтвердження своїх вимог заявник надав до суду копію свідоцтва про народження сина ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є його батьками (а.с. 6).
Місце проживання дитини зареєстровано разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с. 7). ОСОБА_4 навчається у 5-В класі Комунальної установи Сумської загальноосвітньої школи № 15 у м. Суми (а.с. 21).
Місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11). 
За встановлених обставин висновок суду першої інстанції про відсутність у справі доказів, які підтверджують факт проживання дитини разом із заявником та перебування дитини на його утриманні є передчасним.
З огляду на зазначене апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції при ухваленні оспорюваного судового рішення вимог процесуального закону.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що відмовляючи за п. 8 ч.1 ст. 165 ЦПК України у видачі судового наказу, судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи, порушено норми процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Кордюком Віталієм Петровичем, задовольнити.
Ухвалу Краснопільського районного суду Сумської області від 20 квітня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач -                                                   О. І. Собина

Судді:                О.Ю. Кононенко 

                                                                               С.С. Ткачук