П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 815/2979/17	
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді – доповідача	Кравця О.О.	
судді –	Зуєвої Л.Є.	
судді – за участю секретаря	Коваля М.П. Юрчак М.Р. 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від  08 вересня 2017 року по справі № 815/2979/17, прийнятого у порядку письмового провадження у складі судді Балан Я.В. за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – Товариства з обмеженою відповідальністю «Драйв Фінанс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

29 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – ТОВ «Драйв Фінанс», ОСОБА_2 , в якому просив:
визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області з перереєстрації транспортного засобу марки Lexus модель GS 350, 2008 року випуску, чорного кольору, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , з ОСОБА_2 на ОСОБА_5 , проведеної 02.07.2016р. та перереєстрації з ОСОБА_5 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Драйв Фінанс», проведеної 20.07.2016р.;
зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС України в Одеській області скасувати державні реєстрації транспортного засобу марки Lexus модель GS 350, 2008 року випуску, чорного кольору, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 проведені 02.07.2016р. та 20.07.2016р., та поновити попередній запис про державну реєстрацію транспортного засобу марки Lexus модель GS 350, 2008 року випуску, чорного кольору, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , за ОСОБА_2 .
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року позов був задоволений.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року скасовано постанову суду першої інстанції та закрито провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Драйв Фінанс», ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії. Роз`яснено позивачу право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Постановою Верховного Суду від 27 січня 2021 року постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року в справі № 815/2979/17 була скасована, справу № 815/2979/17 за адміністративним  позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Драйв Фінанс», ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії направлено на новий розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду, вказуючи  , що позивач звернувся до суду не з метою захисту особистого майнового інтересу щодо конкретного майна (право власності на вказаний транспортний засіб), а з метою оскарження дій суб`єкта владних повноважень, внаслідок яких неможливо виконати рішення, ухвалене на його користь, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами цивільного судочинства.

II.          КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ  ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ  УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з постановою Одеського окружного адміністративного суду від  08 вересня 2017 року, Регіональний сервісний центр МВС України в Одеській області, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права та просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги апелянт, обґрунтовує тим, що посадовими особами Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області не було порушено жодного нормативно-правового акту на момент здійснення перереєстрації спірного автомобіля Lexus модель GS 350 з імені громадянина ОСОБА_2 , оскільки обов`язок по перевірці ТЗ за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна був покладений на відповідача лише після набрання чинності ПКМУ №687 від 05.10.2016 року, а на момент вчинення реєстраційної дії апелянт взагалі не був користувачем ДРОРМ та вчиним реєстраційну дію за наявною інформацією.
01.03.2021 року Регіональний сервісний центр МВС України в Одеській області надіслав до апеляційного суду пояснення до апеляційної скарги, якими раніше подану апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

III.          ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ: 

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 року до участі у справі було залучено 3-ю особу ОСОБА_3 
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 року до участі у справі було залучено 3-ю особу 
ОСОБА_4 , що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.124 -127 КАС України.
Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому  задоволенню з наступних підстав: 

IV.          ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом першої інстанції встановлено, що 28.04.2016 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси  по справі №521/2124/16-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість у розмірі 321229 (триста двадцять одна тисяча двісті двадцять дев`ять) грн. Зазначеним заочним рішенням встановлено, що 24.07.2015р. ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 12500 дол. США, про що ОСОБА_2 надав власноруч написану розписку від 24.07.2015р. Відповідач свої зобов`язання за договорами позики не виконав, суму позики не повернув в обумовлений сторонами термін. Сума боргу відповідача становить 12500 дол. США, що за курсом НБУ на день подачі позовної заяви (2569,8375 грн. за 100 дол. США) становить 321229 грн. Сторонами не було встановлено строку повернення боргу, в зв`язку із чим суд вважає, що виходячи із приписів ст. 1049 ЦК України, обов`язок відповідача по поверненню позивачу грошових коштів наступив після спливу 30 днів з дня пред`явлення позову, тобто з 10.03.2016р. (Т.2, а.с.75-77)
При цьому, 11.02.2016р. ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/2124/16-ц накладено арешт на 54/100 частини квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний  номер об`єкту нерухомого майна 829975151101), що належить на праві власності ОСОБА_2 . (Т.2, а.с.84-85)
13.06.2016 року державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного Територіального управління юстиції в Одеській області Іджиловим Б.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №521/2424/16ц виданого 08.06.2016р. щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 321229 (триста двадцять одна тисяча двісті двадцять дев`ять) грн., що підтверджується постановою про відкриття провадження ВП №51442304. (Т.2, а.с.12)
Постановою Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного Територіального управління юстиції в Одеській області ВП №51443334 від 21.06.2016р. накладено арешт на все майно, що належить боржнику – ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ). Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) лише у межах суми боргу. Арешт накладено з моменту надходження постанови. (Т.2, а.с.13)
Зазначена постанова направлялась 21.06.2016р. на адресу боржника та на адресу Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, що підтверджується супровідним листом. (Т.2, а.с.15) із зазначенням помилкової адреси  – АДРЕСА_3 –замість належної 27/1, як було встановлено судом апеляційної інстанції. 
Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №49814350 від 21.06.2016р., на майно ОСОБА_2 накладено арешт рухомого майна згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №51443334 від 21.06.2016р. (Т.2, а.с.14)
Згідно постанови Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного Територіального управління юстиції в Одеській області ВП №51442304 від 12.07.2016р., у ході виконавчих дій стало відомо, що боржнику належить автотранспортний засіб марки Lexus модель GS 350, державний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску. Боржником вимоги виконавчого документа не виконано, тому звернено стягнення на майно боржника, а саме транспортний засіб марки Lexus модель GS 350, державний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску. Оголошено у розшук майна Lexus модель GS 350, державний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску, що належить боржнику - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) (Т.2, а.с.16)
Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача звернувся до державного виконавця Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного Територіального управління юстиції в Одеській області Процького Г.І. щодо можливості ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №51442304. (Т.2, а.с.19) У ході якого представник позивача встановив, що відповідно до листа Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області №31/51/5141-1496 від 26.04.2017р. станом на 14.04.2017р. на ім`я гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 – транспортні засоби не зареєстровані. 29.04.2016р. зареєстрований автомобіль Lexus модель GS 350, державний знак НОМЕР_2 , 2008 року, кузов № НОМЕР_1 ,  чорного кольору, був 02.07.2016р. перереєстрований на нового власника – ОСОБА_5 па підставі договору купівлі-продажу 01238/02/5142/2016 від 02.07.2016р. оформленого в ТСЦ №5142 РСЦ МВС в Одеській області. При цьому, інформація щодо внесення до НАІС МВС України арешт або скасування арешту з транспортного засобу Lexus модель GS 350, державний знак НОМЕР_2 , 2008 року, кузов № НОМЕР_1 ,  який був зареєстрований на ім`я  гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2  - відсутня. (Т.2, а.с.21)
Відповідно до довідки Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області про рух реєстраційних операцій номерного знаку НОМЕР_2 станом на 14.04.2017р. -  автомобіль Lexus модель GS 350, державний знак НОМЕР_2 , 2008 року, кузов № НОМЕР_1 ,  чорного кольору зареєстрований на ТОВ «Драйв Фінанс». (Т.2, а.с.22)
Згідно довідки за підписом начальника ВОРЕР та ВСГ РСЦ МВС в Одеській області Пономаренко В.В., відповідно до ЄДР МВС України станом на 22.08.2017р. відомості щодо обмежень накладених на автомобіль Lexus модель GS 350, державний знак НОМЕР_2 , 2008 року, кузов № НОМЕР_1 , зареєстрованого за ТОВ «Драйв Фінанс» (код ЄДРПОУ 39876333) у територіальних сервісних центрах Одеської області – відсутні. (Т.2, а.с.79) 
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 14.04.2021 року  транспортний засіб Lexus GS 350 3456, 2008 р.в. № куз. НОМЕР_4  зареєстрований 06.01.2021 в ТСЦ 8046 за власником ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_4 . Видано свідоцтво про реєстрацію СХВ НОМЕР_5 , д/н НОМЕР_6 .

V.  РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ТА ОЦІНКА СУДУ :

Згідно вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно  ст.55 Конституції України    права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 34 Закон України «Про дорожній рух» №3353-XII визначено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Згідно п.6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі – Порядок №1388), транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС.
Відповідно до п.15 Порядку №1388 під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. Установлення відповідності конструкції, перевірка за Єдиним державним реєстром МВС та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби проводяться уповноваженими особами сервісного центру МВС..
Згідно п. 41 Порядку №1388 забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є постанова 
державного  виконавця про накладення арешту.
Згідно ст. 1  Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (в редакції чинній на момент прийняття спірної постанови) ( надалі – Закону №1404-VIII )виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Законів України. 
Відповідно до ст.3 Закону №1404-VIII  підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно п.б) ч.2 та ч.4 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний  накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Згідно вимог ч.1-4,6 ст. 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.
Європейська Конвенція про захист  прав людини та основоположних  свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція)  , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР  від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України  є частиною національного законодавства.
Згідно ч.1  ст.6 Конвенції  , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини
Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).
Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд» (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 196). У іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 34 і 37).
Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 41; Kyrtatos v. Greece (Кіртатос проти Греції), §§ 31-32).
Хоча, за деяких обставин виконання рішення може бути відкладено, відкладання рішення не повинно порушувати право сторони на виконання рішення (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 35-37).
У цьому розумінні виконання рішення повинно бути повним та вичерпним, а не частковим (Matheus v. France (Матецс проти Франції), § 58; Sabin Popescu v. Romania (Sabin Popescu проти Франції), §§ 68-76), і рішення не може не виконуватись, бути позбавлено юридичної сили, або незаконно відкладено (Immobiliare Saffi v. Italy (Іммобільяре Саффі проти Італії) [ВП], § 74).

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої  інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права(ч.1-2 ст.308 КАС України, в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у    статті 2 КАС України    (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як вірно встановлено судом 1-ої інстанції, постановою Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного Територіального управління юстиції в Одеській області ВП №51443334 від 21.06.2016р. щодо виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від  28.04.2016 року по справі №521/2124/16-ц, яким  з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість у розмірі 321229 (триста двадцять одна тисяча двісті двадцять дев`ять) грн. , за виконавчим листом №521/2424/16ц виданим  08.06.2016р., було   накладено арешт на все майно, що належить боржнику – ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ). Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) лише у межах суми боргу. Арешт накладено з моменту надходження постанови. (Т.2, а.с.13)
З аналізу правових норм  п.б) ч.2 та ч.4 ст.18, ч.1-4,6 ст. 56 Закону №1404-VIII вбачається, що невиконання законних вимог виконавця та чинної постанови про  накладення  арешту на майно боржника та незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом, а  п. 41 Порядку №1388 містить пряму заборону  зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є постанова державного  виконавця про накладення арешту.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Регіональним сервісним центром МВС України в Одеській області проведено перереєстрацію транспортного засобу марки Lexus модель GS 350, 2008 року випуску, чорного кольору, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , з ОСОБА_2 на ОСОБА_5 , проведеної 02.07.2016р. та перереєстрації з ОСОБА_5 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Драйв Фінанс», проведеної 20.07.2016р., а потім на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не встановивши наявності прямої заборони, встановленої  п. 41 Порядку №1388.
Але, апеляційний суд погоджується із  доводами  апелянта щодо відсутності на момент вчинення реєстраційної дії інформації щодо обмеження відчужування вказаного транспортного засобу та правомірності дій Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, оскільки, постанова Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного Територіального управління юстиції в Одеській області ВП №51443334 від 21.06.2016р. , якою був накладений арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 21.06.2016 року була направлена виконавчою службою на Регіональному сервісному центру МВС України в Одеській області, що підтверджується супровідним листом. (Т.2, а.с.15) із зазначенням помилкової адреси  – АДРЕСА_3 –замість належної 27/1.
При цьому, у Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області був відсутній доступ до  Державного реєстру обтяжень рухомого майна на момент вчинення реєстраційної дії, де можна було дізнатись про наявність арешту накладеного на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 . 
 Таким чином, апеляційний суд частково погоджується із висновком суду 1-ої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову , так як  незважаючи на правомірні дії суб`єкта владних повноважень , який не був обізнаний про наявність заборон , проведення державної реєстрації при наявності постанови виконавця про арешт майна боржника , було прямо заборонено вимогами чинного законодавства, та потягнуло неможливість  звернення стягнення за рахунок арештованого майна у виконавчому провадженні , порушуючи  право позивача  на виконання судового рішення, яке  є невід`ємною частиною «права на справедливий суд», саме тому адміністративний позов підлягає задоволенню лише у частині зобов`язання  Регіональний сервісний центр МВС України в Одеській області скасувати державні реєстрації транспортного засобу марки Lexus модель GS 350, 2008 року випуску, чорного кольору, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 проведені 02.07.2016р. та 20.07.2016р., та поновити попередній запис про державну реєстрацію транспортного засобу марки Lexus модель GS 350, 2008 року випуску, чорного кольору, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , за ОСОБА_2 , бо ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються,  відмова у вказаній частині адміністративного позову може призвести  до наслідків несумісних із принципом верховенства права , гарантованим Конституцією України , Європейською Конвенцією про захист  прав людини та основоположних  свобод від 04.11.1950 року, з точки зору його тлумачення у світлі практики ЄСПЛ,  та Кодексом адміністративного судочинства України  .
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

(2) Висновки суду апеляційної  інстанції

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що неправильне застосування судом 1-ої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи призвели до  неправильного вирішення позову у частині позовних вимог про визнання протиправними дій, та про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду 1-ої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій та ухвалення у цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст.6 та ст.1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист  прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 242, 292, 308,310,315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області –задовольнити частково , а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року –  скасувати у  частині задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – Товариства з обмеженою відповідальністю «Драйв Фінанс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання протиправними дій , та ухвалити у цій частині нове судове рішення –про відмову у задоволенні адміністративного позову.
В іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття ,та може бути, у разі відповідності  вимогам  ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду  протягом 30-ти днів  
Повне судове рішення складене та підписане 03.06.2021 року

Головуючий суддя 	 	Кравець О.О.	
Судді	    	Коваль М.П.   Зуєва Л.Є.