ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/6103/16
адміністративне провадження № К/9901/39439/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу 

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 08 грудня 2016 року (прийняту в складі: головуючого судді Федорчука А.Б.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Земляної Г.В., суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.),

У С Т А Н О В И В :

1. У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укртранснафта» (далі - позивач, Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач податковий орган), в якому просило визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо нарахування пені у сумі 399807,45 грн. з податку на додану вартість та зобов`язати відповідача зняти з нарахування в інтегрованій картці платника Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» пеню з податку на додану вартість у розмірі 399807,45 грн.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що Відповідачем протиправно відмовлено в скасуванні пені у розмірі 399807,45 грн., оскільки нарахування пені було на неіснуючий борг.

3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо нарахування пені у сумі 399807,45 грн. з податку на додану вартість. Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зняти з нарахування в інтегрованій картці платника Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» (код ЄДРПОУ 31570412) пеню з податку на додану вартість у розмірі 399807,45 грн. Також вирішено питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

4. Приймаючи такі рішення, суди, дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, дійшли висновку, що нарахування пені в сумі 399807,45 грн. виникло у зв`язку з протиправними та несвоєчасними діями відповідача.

5. Не погоджуючись з прийнятими судами рішеннями, податковий орган звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову, зазначаючи, що нарахована пеня є обґрунтованою, оскільки Позивачем було погашено грошові зобов`язання з податку на додану вартість з порушенням строків, установлених Податковим кодексом України щодо сплати узгоджених грошових зобов`язань. Зокрема Відповідач посилався на те, що встановлена пеня нарахована згідно з п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України за порушення встановлених кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання.

5.1. Також відповідач зауважує, що дії податкового органу не підпадають під дію пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, а справа не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. Позивач у письмових запереченнях (відзиві) на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, уважаючи їх безпідставними, а рішення судів попередніх інстанцій, які він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

8. У подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

9. Переглянувши судові рішення та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд приходить до наступного висновку.

10. Судами встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 у справі №826/10513/14 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.08.2014 скасовано, прийнято нову постанову, якою: визнано протиправною бездіяльність Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо не зарахування переплати з частини чистого прибутку у сумі 26035650,00 грн. (двадцять шість мільйонів тридцять п`ять тисяч шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок) (код КБК 21010100) у сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 25449349,00 грн. (двадцять п`ять мільйонів чотириста сорок дев`ять тисяч триста сорок дев`ять грн. 00 коп.) (код КБК 14010100) та зобов`язано Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників провести зарахування переплати з частини чистого прибутку у сумі 26035650,00 грн. (двадцять шість мільйонів тридцять п`ять тисяч шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок) (код КБК 21010100) у сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 25449349,00 грн. (двадцять п`ять мільйонів чотириста сорок дев`ять тисяч триста сорок дев`ять грн. 00 коп.) (код КБК 14010100).

11. На виконання зазначеної постанови суду у справі № 826/10513/14, податковим органом здійснено зарахування переплати частини чистого прибутку у сумі 26035650,00 грн. у сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 25449349,00 грн., а також унесено відповідні зміни до облікової картки ПАТ «Укртранснафта» шляхом виключення боргу, що підтверджується актом від 27.11.2014 №5674-20 та листом відповідача від 29.12.2014 за №23691/10/28-10-25-17.

12. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2015 у справі №826/2271/15 апеляційну скаргу ПАТ «Укртранснафта» задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2014 скасовано, прийнято нову постанову, якою: визнано протиправними дії Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо нарахування пені у сумі 1659999,23 грн. в картці особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» по податку на додану вартість; зобов`язано Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників зняти з нарахування у картці особового рахунку по податку на додану вартість ПАТ «Укртранснафта» пеню у розмірі 1659999,23 грн.

13. У липні 2015 року Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників виконав постанову Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/2271/15, а саме скасував нараховану пеню у розмірі 1 659 999,23 грн. та вніс відповідні зміни до облікових даних інтегрованої картки платника податків ПАТ «Укртранснафта», що підтверджується листом Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 24.03.2016  № 6532/10/8-10-20-315.

14. У подальшому, Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників 12.08.2015 винесено податкову вимогу №105-23, в якій зазначено, що станом на 11.08.2015 сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 1294416,81 грн. (1215482,00 грн. основного платежу та 78934,81грн. пені).

15. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2015 у справі №826/19409/15 позов ПАТ «Укртранснафта» задоволено повністю, а саме: скасовано податкову вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 12.08.2015 року №105-23; зобов`язано Міжрегіональне головне ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників внести зміни до картки особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» шляхом виключення з неї податкового боргу у розмірі 1294 416,81 грн.; зобов`язано Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс і обслуговування великих платників звільнити майно ПАТ «Укртранснафта» з-під податкової застави та виключити його з державних реєстрів застав рухомого та нерухомого майна.

16. Як убачається з акту звірки № 8161-20 від 05.01.2016 протягом 2015 року Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, не зважаючи на наявне рішення суду, нарахувало позивачу пеню з податку на додану вартість на загальну суму 2238165,24 грн., станом на 31.12.2015, до складу зазначеної пені входить 1359158,13 грн. - пеня, яка нарахована з податку на додану вартість за лютий 2015 року та яка скасована постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2015 у справі № 826/19409/15.

17. Відповідно до листа ДФС України № 45789/7/99-99-19-03-02-17 від 15.12.2015 в грудні 2015 року пеню у сумі 1359158,13 грн. відповідачем знято з нарахування в картці особового рахунку ПАТ «Укртранснафта».

18. Залишок пені у розмірі 879652,93 грн. нараховано відповідачем унаслідок щомісячного перезарахування поточних грошових зобов`язань ПАТ «Укртранснафта» у рахунок погашення пені, у результаті чого, частина поточних зобов`язань набула статусу податкового боргу, на який відповідач знову нараховує пеню.

19. З метою скасування вказаної нарахованої пені ПАТ «Укртранснафта» направило до відповідача лист № 18-00/9/154 від 15.01.2016 з проханням привести картку особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» у відповідність з судовими рішеннями, які набули законної сили.

20. Своїм листом № 3688/10/28-10-20-3-15 від 18.02.2016 Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників частково скасувало пеню, однак відмовило в скасуванні пені у розмірі 399807,45 грн., посилаючись на відсутність законодавчих підстав.

21. Не погодившись з указаними діями податкового органу, позивач звернувся до суду, вважаючи дії податкового органу протиправними та необґрунтованими.

22. Ураховуючи положення п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.

23. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до частини першої статті 341 КАС України, виходить з наступного.

24. Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

25. У частині другій статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

27. Згідно з підпунктом 111.2 статті 111 Податкового кодексу України фінансова відповідальність за порушення податкового та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) та/або пені.

28. Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу. При нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами нарахування пені розпочинається від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

29. Податковий орган посилався на те, що на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 року №826/10513/14 податковим органом перераховано кошти у сумі 26035650,00 грн. з частини чистого прибутку в рахунок погашення грошових зобов`язань з податку на додану вартість 25.11.2014 року, тобто з порушенням строків, встановлених ПК України, для сплати узгоджених грошових зобов`язань. Зокрема, Відповідач наголошував, що Позивач міг застосувати будь-який інший спосіб погашення своїх зобов`язань замість способу погашення за рахунок надміру сплачених сум.

30. Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

31. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

32. Суд звертає увагу на те, що ПАТ «Укртранснафта» заявою платника податку визначилось із джерелом погашення узгоджених зобов`язань, однак податковим органом у порушення приписів Податкового органу України не було вчасно здійснено такі перерахування.

33. Унаслідок, цього такі обставини зумовили Позивача звернутись до суду для відновлення своїх законних прав, що було предметом розгляду справи №826/10513/14.

34. Так, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 року у справі №826/10513/14 визнано протиправною бездіяльність Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо не зарахування переплати з частини чистого прибутку у сумі 26035650, 00 грн. (двадцять шість мільйонів тридцять п`ять тисяч шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок) (код КБК 21010100) у сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 25449349,00 грн. (двадцять п`ять мільйонів чотириста сорок дев`ять тисяч триста сорок дев`ять грн. 00 коп.) (код КБК 14010100) та зобов`язано Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників провести зарахування переплати з частини чистого прибутку у сумі 26035650,00 грн. (двадцять шість мільйонів тридцять п`ять тисяч шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок) (код КБК 21010100) у сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 25449349,00 грн. (двадцять п`ять мільйонів чотириста сорок дев`ять тисяч триста сорок дев`ять грн. 00 коп.) (код КБК 14010100).

35. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що, перерахування коштів з частини чистого прибутку в рахунок грошових зобов`язань з податку на додану вартість було здійснено з порушенням строків, 25.11.2014 року, саме з вини Відповідача.

36. Отже, ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що Позовні вимоги Позивача в частині щодо визнання протиправними дії Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо нарахування пені у сумі 399807,45 грн. з податку на додану вартість є обґрунтованими та підлягають скасуванню.

37. Щодо посилань відповідача на позицію Верхового Суду України викладену у постанові від 07.05.2012 № 21-296а11, Суд відноситься критично, оскільки в зазначеному рішенні Верховний Суд України, застосовуючи норми Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" главу 3 розділу IV КАС, зокрема статтю 237, (яка була викладена у новій редакції), зазначив, що Верховний Суд України позбавлений можливості усунути розбіжності у застосуванні норм процесуального права, оскільки відповідно до статті 235 КАС він переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановленому цим Кодексом, а підставою для перегляду судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції лише одних і тих самих норм матеріального права. Тобто, Верховний Суд України у зазначеній справі не вирішував питання юрисдикції.

38. Суд зазначає, що спірні правовідносини щодо нарахування пені є пов`язаними з виконанням уповноваженим державним органом своїх владних управлінських функцій. Зміст (суть) спірних правовідносин полягає у правильності нарахування податковим органом пені, а тому відносини між сторонами є такими, що виникли із податкового законодавства. Таким чином, цей спір виник у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку господарського судочинства.

39. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України ( у редакції на час прийняття судами рішень) зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

40. Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що у Позивача відсутній податковий борг, а Контролюючий орган не припинив нараховувати пеню на неіснуючий податковий борг, що у свою чергу спричинило появу нового податкового боргу та відповідної пені.

41. Так, відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
42. За таких встановлених обставин, позовна вимога щодо зобов`язання Відповідача зняти з нарахування в інтегрованій картці платника Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» (код ЄДРПОУ 31570412) пеню з податку на додану вартість у розмірі 399807,45грн., судами правильно була задоволена.

43. Доводи касаційної скарги не спростовують мотивів, покладених судами в основу оскаржуваних рішень та не свідчать про неправильне застосування ними норм матеріального права або ж порушення процесуальних норм, а фактично зводяться лише до переоцінки встановлених судами обставин справи, що, в свою чергу, не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

44. Відповідно до частин першої та четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

45. Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

46. Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 у цій справі залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    О.О. Шишов 

Судді                                                                                              І.В. Дашутін
                                                                                                                        
                                                                                                          М.М. Яковенко