ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  915/1222/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В. А. - головуючого, Багай Н. О., Дроботової Т. Б.
секретар судового засідання - Дерлі І. І.,
за участю представників сторін:
прокуратури - Гребеник І. А.,
відповідача-1 - не з`явились,
відповідача-2 - Семенов І. В.,
третьої особи - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Керівника Миколаївської обласної прокуратури
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 (судді: Діброва Г. І. - головуючий, Разюк Г. П., Ярош А. І.)
за позовом Першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави
до:           1. Миколаївської міської ради,
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Дитячо-юнацький спортивно-оздоровчий комплекс
про визнання незаконним рішення, визнання недійсними договорів оренди землі, повернення земельних ділянок,
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1. У квітні 2019 року Перший заступник прокурора Миколаївської області (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в інтересах держави до Миколаївської міської ради (далі - Рада, Відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" (далі - ТОВ "Нерейінтертранс", Відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Дитячо-юнацького спортивно-оздоровчого комплексу, в якій просив суд:
1) визнати незаконними та скасувати пункти 2, 2.2 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 27.06.2013 № 29/43, якими затверджено проект землеустрою та надано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" земельну ділянку площею 125 113 кв.м, у тому числі ділянку № 1 площею 33 098 кв.м з кадастровим номером 4810136600:07:003:0005 та ділянку № 2 площею 92   015 кв.м з кадастровим номером 4810136600:07:003:0006 на пр. Корабелів, 2-Б у місті Миколаєві для розширення та обслуговування існуючого морського терміналу;
2) визнати недійсним укладений між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" договір оренди землі від 14.11.2013 № 9729 щодо ділянки площею 92 015 кв.м з кадастровим номером 4810136600:07:003:0006 на пр. Корабелів, 2-Б у місті Миколаєві, який 21.11.2013 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вчинено запис № 3538966;
3) визнати недійсним укладений між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" договір оренди землі від 14.11.2013 № 9730 щодо ділянки площею 33 098 кв.м з кадастровим номером 4810136600:07:003:0005 на пр. Корабелів, 2-Б у місті Миколаєві, який 21.11.2013 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вчинено запис №3549998;
4) Товариству з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" повернути територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 92 015 кв.м з кадастровим номером 4810136600:07:003:0006 на пр. Корабелів, 2-Б у місті Миколаєві;
5) Товариству з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" повернути територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 33 098 кв.м з кадастровим номером 4810136600:07:003:0005 на пр. Корабелів, 2-Б у місті Миколаєві;
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні пункти рішення Миколаївської міської ради від 27.06.2013 № 29/43, якими затверджено проект землеустрою та надано в оренду ТОВ "Нерейінтертранс" земельну ділянку площею 125 113 кв.м суперечать положенням чинного законодавства щодо правового режиму земель, а тому підлягають скасуванню. Як наслідок, на думку Прокурора, укладені на їх підставі договори оренди також підлягають визнанню недійсними, а спірні земельні ділянки - поверненню у розпорядження територіальної громади.
2. Короткий зміст судових рішень у справі
2.1. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.11.2019 у справі №915/1222/19 (з урахуванням ухвали про виправлення описки) позовну заяву задоволено повністю:
- визнано незаконними та скасовано пункти 2, 2.2 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 27.06.2013 № 29/43;
- визнано недійсним укладений між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" договір оренди землі від 14.11.2013 № 9729 щодо ділянки площею 92 015 кв.м з кадастровим номером 4810136600:07:003:0006 на пр. Корабелів, 2-Б у місті Миколаєві;
- визнано недійсним укладений між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" договір оренди землі від 14.11.2013 №9730 щодо ділянки площею 33 098 кв.м з кадастровим номером 4810136600:07:003:0005 на пр. Корабелів, 2-Б у місті Миколаєві;
- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" повернути територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради вказані земельні ділянки.
2.2. Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги Прокурора є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи. При цьому порушення інтересів територіальної громади міста відбулось внаслідок незаконних дій органу місцевого самоврядування, тобто Прокурор правомірно звернувся із цим позовом як самостійний позивач в інтересах держави. Водночас, задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд зазначив, що строк позовної давності в даному випадку не пропущено, оскільки відповідачами не надано належних та допустимих доказів обізнаності Прокурора з фактом наявності порушень оскаржуваним рішенням інтересів територіальної громади, а також доказів об`єктивної можливості Прокурора дізнатись про такі порушення у 2013 році.
2.3. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 скасовано вказане рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.11.2019. Відмовлено у задоволенні позовних вимог Першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави до Миколаївської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс", про визнання незаконним та скасування пунктів рішення Миколаївської міської ради, визнання недійсними договорів оренди землі, повернення земельних ділянок у зв`язку з пропуском строку позовної давності.
2.4. Зазначене судове рішення обґрунтовано тим, що Прокурором цілком правомірно заявлено позов у цій справі та визначено одним із відповідачів Миколаївську міську раду, оскільки захист інтересів держави в особі територіальної громади м. Миколаєва має здійснювати зазначена рада. Проте саме цей орган місцевого самоврядування вчинив дії у вигляді прийняття рішення та підписання договорів, які Прокурор вважає незаконними та такими, що порушують інтереси держави в особі територіальної громади м. Миколаєва, а іншого органу місцевого самоврядування, який би міг здійснити захист інтересів держави в особі територіальної громади м. Миколаєва не існує. Суд апеляційної інстанції також зазначив, що надсилання відповідних повідомлень, а також доведення бездіяльності компетентного органу не вимагається, оскільки в даному випадку Прокурор звернувся до суду самостійно.
2.5. При цьому апеляційний суд дійшов висновку, що міською радою з порушенням норм чинного законодавства та положень містобудівної документації прийнято п. 2, 2.2 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 27.06.2013 № 29/43, якими затверджено проект землеустрою та надано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" спірні земельні ділянки. 
2.6. Водночас, на думку апеляційного суду, оскільки рішення, на підставі якого було укладено спірні договори, визнається незаконним у судовому порядку, то, відповідно, відпадає обов`язкова підстава, на якій укладалися зазначені договори, що автоматично тягне за собою їх недійсність. З огляду на зазначене апеляційний суд також визнав обґрунтованими вимоги Прокурора про повернення переданих за вказаними договорами земельних ділянок.
2.7. Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у позові, оскільки Прокурором пропущено строк позовної давності. Так, суд зазначив, що Прокурор мав об`єктивну можливість здійснити перевірку правомірності прийняття оскаржуваного рішення з власної ініціативи та звернутися до суду з відповідним позовом в межах строку позовної давності з огляду на положення Закону України "Про прокуратуру", а також враховуючи присутність представника прокуратури на сесії міської ради 27.06.2013 під час розгляду та прийняття оскаржуваного рішення, направлення цього рішення на адресу прокуратури та реєстрацію укладених на його підставі договорів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у листопаді 2013 року.
3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
3.1. У касаційній скарзі Керівник Миколаївської обласної прокуратури просить скасувати зазначену постанову та залишити в силі рішення місцевого господарського суду.
3.2. У якості підстави подання вказаної скарги Керівник Миколаївської обласної прокуратури посилається на неврахування апеляційним господарським судом при прийнятті оскаржуваної постанови висновків Верховного Суду щодо застосування норм статей 256, 257, 261 Цивільного кодексу України, викладених в постановах від 14.07.2020 у справі № 487/10132/14, від 12.06.2019 у справі №487/10128/14, від 24.04.2019 у справі № 915/370/16.
3.3. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Нерейінтертранс" просить відмовити в її задоволенні, а оскаржувану постанову- залишити в силі.
4. Розгляд справи Верховним Судом
4.1. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Миколаївської обласної прокуратури на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі № 915/1222/19 та призначено розгляд справи у судовому засіданні 11.02.2021.
4.2. 10.02.2021 безпосередньо до Касаційного господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що представник підприємства перебуватиме з 10.02.2021 по 12.02.2021 у відрядження в м. Миколаєві з наданням правової допомоги іншому клієнтові.
Ухвалою Верховного Суду від 11.02.2021 відкладено розгляд касаційної скарги Миколаївської обласної прокуратури на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі № 915/1222/19 до 25.02.2021.
4.3. 24.02.2021 електронною поштою на адресу Верховного Суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням представника відповідача-2 з 23.02.2021 на самоізоляції, оскільки він 22.02.2021 перебував в суді, де контактував із особою, у якої було підтверджено захворювання на COVID-19.
Ухвалою Верховного Суду від 25.02.2021 відкладено розгляд касаційної скарги Миколаївської обласної прокуратури на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі № 915/1222/19 та визначено дату і час наступного судового засідання на 04.03.2021.
4.4. Розпорядженням Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду № 29.3-02/278 від 04.03.2021 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 915/1222/19 у зв`язку з перебуванням судді Чумака Ю. Я. на лікарняному.
4.5. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 04.03.2021 для розгляду справи № 915/1222/19 визначено колегію суддів у складі: Зуєв В. А. - головуючий, Багай Н. О., Дроботова Т. Б.
4.6. 03.03.2021 електронною поштою на адресу Верховного Суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням представника Відповідача-2 з 23.02.2021 до 08.03.2021 на самоізоляції, оскільки він 22.02.2021 перебував в суді, де контактував із особою, у якої було підтверджено захворювання на COVID-19.
Ухвалою Верховного Суду від 04.03.2021 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду касаційної скарги Миколаївської обласної прокуратури на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі № 915/1222/19 та визначено дату і час наступного судового засідання на 01.04.2021.
4.7. Ураховуючи викладене, з огляду на складність справи, враховуючи неодноразові клопотання про відкладення її розгляду, а також необхідність опрацювання значної кількості правових позицій для прийняття законного та обґрунтованого рішення, справа розглядається Верховним Судом у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
5. Обставини встановлені судами
5.1. Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку від 10.09.2007 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" є власником земельної ділянки площею 82   084 кв.м на пр. Корабелів, 2-б у м. Миколаєві на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 302 від 27.04.2007.
5.2. Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 09.12.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" є власником нежитлового об`єкта на пр. Корабелів, 2-б у м. Миколаєві на підставі рішення Виконкому Миколаївської міської ради № 1240 від 22.11.2011.
5.3. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку від 31.10.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" є власником земельної ділянки площею 1,0150 га на пр. Корабелів, 2-б у м.Миколаєві на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1638 від 05.07.2012.
5.4. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку від 31.10.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" є власником земельної ділянки площею 10,2815 га на пр. Корабелів, 2-б у м.Миколаєві на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1635 від 05.07.2012.
5.5. 15.02.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" звернулось до Миколаївської міської ради з заявою від 14.02.2013 про надання в оренду додатково земельної ділянки орієнтовною площею 16 га для обслуговування та реконструкції морського терміналу.
5.6. Листом № 17-602 від 15.02.2013 Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради повідомило Виконком міської ради про те, що за результатами розгляду звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" та наданих матеріалів воно вважає за можливе погодити додаткове відведення земельної ділянки площею 16 га для реконструкції та обслуговування морського терміналу на пр. Корабелів, 2-б.
5.7. 04.04.2013 Миколаївська міська рада прийняла рішення № 27/34, п. 91. розділу 1 якого було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 160 000 кв.м із земель комунальної власності на пр. Корабелів, 2-Б у місті Миколаєві.
5.8. Фізичною особою-підприємцем Дробот Тетяною Василівною на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для розширення та обслуговування існуючого морського термінала на просп. Корабелів, 2-Б в Корабельному районі м. Миколаєва.
5.9. Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради розглянуло проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс", розроблений Фізичною особою-підприємцем Дробот Т. В., та висновком № 17-602/2 від 30.05.2013 погодило його, зазначивши, що вважає за можливе надати за рахунок земель комунальної власності в оренду вказаному землекористувачу земельну ділянку загальною площею 12,5113 га (в тому числі: ділянка № 1 площею 3,3098 га та ділянка № 2 площею 9,2015 га) для розширення та обслуговування існуючого морського терміналу на пр. Корабелів, 2-б у Корабельному районі м. Миколаєва. Земельна ділянка № 2 площею 9,2015 га має обмеження у використанні відповідно до "Переліку обмежень щодо використання земельної ділянки": на частину земельної ділянки площею 0,0234 га діє охоронна зона навколо (вздовж об`єкта зв`язку - код 01.04; на частину земельної ділянки площею 2,0100 га діє охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи - код 01.05; на частину земельної ділянки площею 0,4939 га діє охоронна зона навколо інженерних комунікацій (водопровід) - код 01.08.
5.10. Управління Держземагентства у Миколаївському районі Миколаївської області розглянуло проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс", розроблений Фізичною особою-підприємцем Дробот Т. В., та листом № 114 від 30.05.2013 погодило його, зазначивши, що вважає за можливе відвести земельні ділянки ТОВ "Нерейінтертранс" загальною площею 12,5113 га, з них: 12,5113 га - відкриті землі без рослинного покриву або незначним рослинним покривом (інші), за рахунок земель міста, не наданих у власність або користування, з віднесенням їх до земель для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (ділянка № 1 площею 3,3098 га - землі, що використовуються для транспорту (під проїздами, проходами та площадками) та ділянка № 2 площею 9,2015 га - землі, що використовуються для транспорту (під проїздами, проходами та площадками), для розширення та обслуговування існуючого морського терміналу на пр. Корабелів, 2-б у Корабельному районі м. Миколаєва. Земельна ділянка № 2 має обмеження у використанні згідно з КООВЗД:
- охоронні зони типу 01.01.05 - "охоронна зона навколо (вздовж) об`єктів енергетичної системи", на частину земельної ділянки площею 2,0100 га;
- охоронні зони типу 01.01.08 - "охоронна зона навколо інженерних комунікацій" (водопровід), на частину земельної ділянки площею 0,4939 га;
- охоронні зони типу 01.01.04 - "охоронна зона (вздовж) об`єктів зв`язку", на частину земельної ділянки площею 0,0234 га.
5.11. Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради розглянуло проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс", розроблений Фізичною особою-підприємцем Дробот Т. В., та висновком № 02-18/457 від 01.06.2013 погодило його, зазначивши, що вважає за можливе надати за рахунок земель комунальної власності в оренду вказаному землекористувачу земельну ділянку загальною площею 12,5113 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 3,3098 га та ділянка № 2 площею 9,2015 га, з віднесенням їх до інших земель транспорту (в тому числі 12,5113 га - під проїздами, проходами та площадками) для розширення і обслуговування існуючого морського термінала на пр. Корабелів, 2-б у Корабельному районі м. Миколаєва. Земельна ділянка № 2 площею 9,2015 га має обмеження у використанні:
- охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта зв`язку на площу 0,0234 га (код 01.04 відповідно до "Переліку обмежень щодо використання земельної ділянки");
- охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи на площу 2,0100 га (код 01.05 відповідно до "Переліку обмежень щодо використання земельної ділянки");
- охоронна зона навколо інженерних комунікацій (водопровід) на площу 0,4939 га (код 01.08 відповідно до "Переліку обмежень щодо використання земельної ділянки").
5.12. 27.06.2013 рішенням Миколаївської міської ради № 29/43 "Про вилучення, надання, передачу за фактичним землекористуванням, продовження строку користування земельними ділянками юридичним особам, громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради і виконкому міської ради по Корабельному району м.Миколаєва", зокрема, п. 2, 2.2. його розділу 1, вирішено:
- затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду загальною площею 125113 кв.м, у тому числі: земельна ділянка № 1 (кадастровий номер 4810136600:07:003:0005) площею 33 098 кв.м - під проїздами, проходами та площадками; земельна ділянка № 2 (кадастровий номер 4810136600:07:003:0006) 92 015 кв.м - під проїздами, проходами та площадками, із земель комунальної власності, зарахувавши їх до земель транспорту (за функціональним призначенням - для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій), для розширення та обслуговування існуючого морського терміналу на просп. Корабелів, 2-б;
- передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" в оренду строком на 20 років земельну ділянку площею 125 113 кв.м для розширення та обслуговування існуючого морського терміналу на пр. Корабелів, 2-б.
5.13. Крім того, зазначеним рішенням Миколаївської міської ради, зокрема, зобов`язано землекористувачів:
- замовити виготовлення технічної документації щодо винесення меж земельних ділянок на місцевість;
- замовити виготовлення та здати в управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради технічну документацію на складання державного акта на право постійного користування землею;
- для укладання договору оренди земельної ділянки звернутися до управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради.
5.14. Господарськими судами встановлено, що 14.11.2013 між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" (орендар) укладено договір оренди землі № 9729, відповідно до п. 1.1. якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 27.06.2013 №29/43 передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" приймає в оренду земельну ділянку для розширення та обслуговування існуючого морського терміналу на пр. Корабелів, 2-б /Корабельний район/.
Згідно з п. 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка площею 92 015 кв.м під проходами, проїздами та площадками (за функціональним призначенням - землі, що використовуються для транспорту та зв`язку), із земельної ділянки загальною площею 125 113 кв.м, без права передачі її в суборенду (кадастровий №4810136600:07:003:0006).
Відповідно до п. 2.2. договору земельна ділянка вільна від забудови.
За умовами п. 2.4. договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 31.05.2013 за № 847 становить 11 202 826,25 грн.
Згідно з п. 3.1. договору він діє протягом 20 років з дати його укладення (до 14.11.2033). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за шість місяців до спливу строку договору оренди. Підставою для укладення договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця.
Відповідно до п. 4.2. договору річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки.
За змістом п. 5.1. договору земельна ділянка передається в оренду для розширення та обслуговування існуючого морського терміналу.
Відповідно до п. 5.2. договору цільове призначення земельної ділянки: J.12.08.
5.15. Договір оренди № 9729 зареєстрований у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 14.11.2013 за №9729.
5.16. 21.11.2013 договір оренди № 9729 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вчинено запис № 3538966.
5.17. Також, 14.11.2013 між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" (орендар) укладено договір оренди землі № 9730, відповідно до п. 1.1. якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 27.06.2013 № 29/43 передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" приймає в оренду земельну ділянку для розширення та обслуговування існуючого морського терміналу на пр. Корабелів, 2-б /Корабельний район/.
Згідно з п. 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка площею 33 098 кв.м під проходами, проїздами та площадками (за функціональним призначенням - землі, що використовуються для транспорту та зв`язку), із земельної ділянки загальною площею 125 113 кв.м, без права передачі її в суборенду (кадастровий №4810136600:07:003:0005).
За змістом п. 2.2. договору земельна ділянка вільна від забудови.
Відповідно до п. 2.4. договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 31.05.2013 за № 846 становить 3 663 286,64 грн.
Згідно з п. 3.1. договору він діє протягом 20 років з дати його укладення (до 14.11.2033). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за шість місяців до спливу строку договору оренди землі. Підставою для укладення договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця.
Відповідно до п. 4.2. договору річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки.
За змістом п. 5.1. договору земельна ділянка передається в оренду для розширення та обслуговування існуючого морського терміналу.
Відповідно до п. 5.2. договору цільове призначення земельної ділянки: J.12.08.
5.18. Договір оренди № 9730 зареєстрований у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 14.11.2013 за №9730.
5.19. 21.11.2013 договір оренди № 9730 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вчинено запис № 3549998.
5.20. Як встановлено господарськими судами, 14.01.2019 Управління містобудування та архітектури листом № 17-4931, адресованим Прокуратурі Миколаївської області, стосовно надання інформації щодо віднесення до зон та територій згідно з містобудівною документацією та функціональним використанням земельних ділянок відповідно до наданих кадастрових даних міста (за переліком), повідомило, що земельна ділянка 1 (4810136600:07:003:0005) згідно з Генеральним планом території м. Миколаєва, затвердженим рішенням міської ради від 18.06.2009 № 35/18, належить до території зелених насаджень спеціального призначення; відповідно до Правил забудови та використання території м. Миколаєва, затверджених рішенням міської ради від 17.10.2003 № 15/41 - належить до санітарно-захисної зони; згідно з Планом зонування, затвердженим рішенням міської ради від 17.05.2018 № 36/13 - відноситься до санітарно-захисної зони зелених насаджень (С-6), переважними та супутніми видами використання якої не передбачено розміщення об`єктів водного транспорту (морський вантажний порт). Земельна ділянка 2 (4810136600:07:003:0006) згідно з Генеральним планом території м. Миколаєва, затвердженим рішенням міської ради від 18.06.2009 № 35/18, належить до території спортивних споруд; відповідно до Правил забудови та використання території м. Миколаєва, затверджених рішенням міської ради від 17.10.2003 № 15/41 - відноситься частково до санітарно-захисної зони, частково до зони розміщення спортивних споруд, частково до зони розміщення об`єктів комунального господарства; згідно з Планом зонування, затвердженим рішенням міської ради від 17.05.2018 № 36/13 - відноситься до санітарно-захисної зони зелених насаджень (С-6), переважними та супутніми видами використання якої не передбачено розміщення об`єктів водного транспорту (морський вантажний порт). Інша інформація відсутня.
5.21. Відповідно до витягу від 20.02.2019 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 4810136600:07:003:0005 площею 33 098 кв.м, розташованої за адресою: м. Миколаїв, пр. Корабелів, 2-б, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6 949 256,08 грн.
5.22. Згідно з витягом від 20.02.2019 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 4810136600:07:003:0006 площею 92 015 кв.м, розташованої за адресою: м. Миколаїв, пр. Корабелів, 2-б, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 21 251 784,40 грн.
5.23. Виконавчий комітет Миколаївської міської ради листом № 1066/02.02.01-40/14/19 від 20.03.2019, адресованим Першому заступнику прокурора області Прокуратури Миколаївської області, про надання інформації щодо належності картингу за пр. Корабелів, 2-б до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва з зазначенням його балансоутримувача, повідомив, що до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва належить картинг за пр. Корабелів, 1/1, який обліковується на балансі КДЮСШ "Олімп". Серед об`єктів комунальної власності картинг за пр. Корабелів, 2-б відсутній.
5.24. Виконавчий комітет Миколаївської міської ради листом № 2899/02.02.01-40/14/19 від 18.06.2019 повідомив, що за договором оренди землі № 9729 від 14.11.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" за період з 14.11.2013 до 01.06.2019 зобов`язано було сплатити 2 888 887,54 грн, які товариством сплачені; за договором оренди землі № 9730 від 14.11.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерейінтертранс" за період з 14.11.2013 до 01.06.2019 зобов`язано було сплатити 944 656,12 грн, які товариством сплачені.
5.25. Управління містобудування та архітектури листом № 17-2400/2 від 24.06.2019, адресованим Прокуратурі Миколаївської області, стосовно надання інформації щодо віднесення до зон та територій відповідно до містобудівної документації та функціонального використання земельної ділянки згідно з кадастровими даними повідомило, що земельна ділянка з кадастровим номером 4810136600:07:003:0005, яка розташована на пр. Корабелів, 2б згідно з Генеральним планом території м. Миколаєва, затвердженим рішенням міської ради від 18.06.2009 № 35/18, належить до території зелених насаджень спеціального призначення. Згідно з Правилами забудови та використання території м. Миколаєва, затвердженими рішенням Миколаївської міської ради від 17.10.2003 № 15/41 - відноситься до санітарно-захисної зони. Відповідно до Плану зонування, затвердженого рішенням міської ради від 17.05.2018 № 36/13 - відноситься до санітарно-захисної зони зелених насаджень (С-6), переважними та супутними видами використання якої не передбачено розміщення об`єктів водного транспорту (морський вантажний порт).
5.26. Вважаючи, що спірні пункти рішення Миколаївської міської ради від 27.06.2013 №29/43, якими затверджено проект землеустрою та надано в оренду ТОВ "Нерейінтертранс" земельну ділянку площею 125 113 кв.м, суперечать положенням чинного законодавства щодо правового режиму земель, у зв`язку з чим підлягають скасуванню, а укладені на їх підставі договори оренди - визнанню недійсними з одночасним поверненням спірних земельних ділянок територіальної громади, Перший заступник прокурора Миколаївської області звернувся до суду з цим позовом.
6. Позиція Верховного Суду
6.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
6.2. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
6.3. У якості підстави подання вказаної скарги Керівник Миколаївської обласної прокуратури посилається на неврахування апеляційним господарським судом при прийнятті оскаржуваної постанови висновків Верховного Суду щодо застосування норм статей 256, 257, 261 Цивільного кодексу України, викладених в постановах від 14.07.2020 у справі № 487/10132/14, від 12.06.2019 у справі №487/10128/14, від 24.04.2019 у справі № 915/370/16.
6.4. Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
6.5. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
6.6. Частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
6.7. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
6.8. З викладеного вбачається, що позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, необхідно з`ясувати чи порушене право або охоронюваний законом інтерес особи, з метою захисту якого подано позов до суду. Відсутність порушення такого права чи інтересу є підставою для відмови в позові з підстави його необґрунтованості. І лише за умови дійсного порушення права або охоронюваного законом інтересу особи та одночасного спливу строку позовної давності, про що зроблено відповідну заяву іншою стороною у справі, в позові необхідно відмовити у зв`язку зі закінченням вказаного строку за відсутності поважних причин пропуску позовної давності.
6.9. Водночас за змістом статей 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади. Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.
Якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів."
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.
6.10. Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Прокурора є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи. При цьому порушення інтересів територіальної громади міста відбулось внаслідок незаконних дій органу місцевого самоврядування, тобто Прокурор правомірно звернувся із цим позовом як самостійний позивач в інтересах держави.
Водночас, за висновками апеляційного суду, Прокурором пропущено строк позовної давності, оскільки він мав об`єктивну можливість здійснити перевірку правомірності прийняття оскаржуваного рішення з власної ініціативи та звернутися до суду з відповідним позовом в межах строку позовної давності, враховуючи присутність представника прокуратури на сесії міської ради 27.06.2013 під час розгляду та прийняття оскаржуваного рішення, направлення цього рішення на адресу прокуратури та реєстрацію укладених на його підставі договорів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у листопаді 2013 року.
6.11. Разом з тим, Верховний Суд, перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права у справах №487/10132/14 (постанова від 14.07.2020) і № 487/10128/14 (постанова від 12.06.2019), предметом позовів в яких було, зокрема визнання частково недійсними і скасування рішень місцевих рад і визнання недійсними укладених між сторонами договорів, зазначив, що факт присутності працівника прокуратури на засіданні ради під час прийняття нею рішення, яке оскаржується в суді, не впливає на перебіг позовної давності, за умови якщо безпосередньо в оскарженому рішенні немає відомостей про порушення законодавства. Дізнатися про такі порушення прокурор може після витребування та дослідження всієї землевпорядної документації, перевірки дійсного розташування земельної ділянки на місцевості з залученням спеціалістів землевпорядних організацій та отримання від них додаткових відомостей.
6.12. Суд звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").
6.13. З викладеного вбачається, що застосування інституту позовної давності є одним з інструментів, який забезпечує дотримання принципу юридичної визначеності, тому, вирішуючи питання про застосування позовної давності, суд має повно з`ясувати усі обставини, пов`язані з фактом обізнаності та об`єктивної можливості особи бути обізнаною щодо порушення її прав та законних інтересів, ретельно перевірити доводи учасників справи у цій частині, дослідити та надати належну оцінку наданим ними в обґрунтування своїх вимог та заперечень доказів.
6.14. Таким чином, господарський суд апеляційної інстанції, лише зазначивши, що Прокурор міг дізнатись про порушення прав територіальної громади, на захист яких подано позов, у порушення вимог статей 236, 237 Господарського процесуального кодексу України не з`ясував обставини справи, пов`язані з фактом обізнаності або об`єктивної можливості Позивача бути обізнаним щодо порушення інтересів держави, а відтак і обставини справи, пов`язані з визначенням початку перебігу і закінчення зазначеного строку за вимогами, що є предметом позову.
6.15. При цьому колегія суддів звертає увагу, що порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав. Таким чином, доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо, оскільки позивач повинен також довести той факт, що він не міг довідатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В свою чергу, відповідач повинен довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.
6.16. Водночас, аналіз наведених норм права щодо "інституту позовної давності" в сукупності із нормами Господарського процесуального кодексу України, що обмежують повноваження касаційного суду в частині здійснення додаткової оцінки доказів та обставин справи, не дають Верховному Суду підстав та можливостей для самостійного визначення обставин дати початку перебігу строку позовної давності, однак не обмежують його у перевірці правильності встановлення судами попередніх інстанцій початку відліку такого строку.
Подібний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 910/14469/18, від 22.10.2019 у справі № 910/2968/18, від 23.01.2020 у cправі №916/2128/18.
6.17. Крім цього, питання про визнання поважними причин пропуску позовної давності лежить у межах процесуальних повноважень судів попередніх інстанцій, а касаційний суд має право лише здійснити перевірку застосування судами правових норм Глави 19 Цивільного кодексу України на предмет правильності такого застосування встановленим обставинам.
6.18. З огляду на вищевикладене висновки апеляційного суду про відсутність підстав для задоволення позову є передчасними та такими, що зроблені без встановлення істотних обставин справи.
6.19. Отже, доводи скаржника про те, що господарський суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржувану постанову, не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування статей 256, 257, 261 Цивільного кодексу України, знайшли своє підтвердження.
6.20. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
6.21. Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови, вона зазначеним критеріям не відповідає, а суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
7. Висновки Верховного Суду.
7.1. Положеннями статті 300 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
7.2. За змістом частини третьої статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
7.3. Відповідно до частини четвертої статті 310 Господарського процесуального кодексу України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
7.4. Ураховуючи викладене та беручи до уваги, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а також те, що порушення правових норм було допущено судом апеляційної інстанції, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до апеляційного господарського суду з урахуванням висновків суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судове рішення.
8. Розподіл судових витрат
8.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Керівника Миколаївської обласної прокуратури задовольнити частково.
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі № 915/1222/19 скасувати.
3. Справу № 915/1222/19 направити на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. А. Зуєв

Судді                                                                                                    Н. О. Багай

                                                                                                    Т. Б. Дроботова