ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/2819/18                                        Головуючий суддя І інстанції Шишкін О. В.
Провадження № 22-ц/818/1121/21                        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин про стягнення плати за користування житлом

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року                                                                м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого                Яцини В.Б.,
суддів колегії                Котелевець А.В., Маміної О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Шишкіна О.В., по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В :
У березні 2018 року КП «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь підприємства заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2000 по 30.09.2017 у розмірі 2449,97 грн та водовідведення за період з 01.04.2000 по 30.09.2017 у розмірі 1535,37 грн, інфляційні витрати у розмірі 827,51 грн та 3 % річних у розмірі 151,93 грн.
Посилався на те, що відповідач є споживачем КП «Харківводоканал», однак за надані послуги не сплачує в повному обсязі, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість за надані послуги, що призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Також позивач просить відшкодувати витрати по сплаті судового збору.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 лютого 2019 року позов КП «Харківводоканал» було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 4964 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) грн 78 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 коп.
В апеляційній скарзі КП «Харківводоканал» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з відповідача на користь держави судового збору та ухвалити нове про стягнення таких витрат на користь позивача.
В обґрунтування скарги зазначили, що 25.08.2018 на виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.03.2018 КП «Харківводоканал» надано до суду заяву від 21.08.2018 № 3468 із оригіналом платіжного доручення від 26.07.2018 № 4866, яке підтверджує оплату КП «Харківводоканал» судового збору в сумі 1762,00 грн.
Вважають, з підстав повного задоволення судом позову КП «Харківводоканал» судові витрати, понесені позивачем – судовий збір, сплачений за подання позовної заяви в сумі 1762,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь підприємства.
Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшов, що не перешкоджає перегляду рішення районного суду відповідно до правила ч. 3 ст. 360 ЦПК України.
Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на зміст позову та його ціну, без повідомленням учасників справи. 
Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
З огляду на те, що позивачем рішення суду першої інстанції оскаржене лише в частині розподілу судових витрат, апеляційний суд не переглядає його у іншій частині відповідно до наведеного вище правила ч. 1 ст. 367 ЦПК України.
Порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині відповідно до норми п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам рішення суду в оскарженій частині не відповідає.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат районний суд послався на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, та стягнув такі витрати з відповідача на користь держави.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками районного суду щодо розподілу судових витрат.
У даному випадку заявлений позов заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 лютого 2019 року про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 4964 грн 78 коп. був задоволений повністю, і в цій частині рішення суду не було оскаржено, внаслідок чого набрало чинності. 
Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилом ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як зазначено в ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.03.2018 клопотання КП «Харківводоканал» про відстрочення оплати судового збору залишено без задоволення, а позовну заяву КП «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення залишено без руху та надано строк для оплати судового збору 10 діб з моменту отримання ухвали (а. с. 20).
На виконання вимог вказаної ухвали КП «Харківводоканал» 25.08.2018 подано до суду заяву вих. від 21.08.2018 № 3468 із оригіналом платіжного доручення від 26.07.2018 № 4866 про сплату судового збору у сумі 1762 грн (а. с. 22, 23).
За таких обставин з урахування повного задоволення позову судовий збір відповідно до згаданої норми ч. 1 ст. 141 ЦПК України має бути стягнутий з відповідача на користь позивача, а не на користь держави, як помилково вирішив районний суд.
З огляду на те, що при ухваленні рішення районним судом було порушено норми процесуального права, доводи скарги висновки суду спростовують, колегія суддів на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує оскаржуване рішення в частині розподілу судових витрат, із ухвалення нового про повне відшкодування позивачу сплаченого ним судового збору за рахунок відповідача ОСОБА_1 .
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» – задовольнити.
Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 лютого 2019 року – скасувати в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.
Ухвалити в цій частині нове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (ЄДРПОУ 03361715, 61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 28 квітня 2020 року.

Головуючий                                                                В.Б. Яцина.

Судді колегії                                                                А.В. Котелевець.

                                                                               О.В. Маміна.