Справа № 308/515/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

30 червня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача),                                суддів: Джуги С.Д. і Бисаги Т.Ю.,                                                        розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 20 квітня 2021 року (у складі судді Шумило Н.Б.) у частині зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь період затримки розрахунку та моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
24 березня 2021 р. Воловецьке колективне підприємство «Агрошляхбуд» звернулося до суду з клопотанням про зупинення провадження. 
Просило зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 308/6101/18.
На обґрунтування клопотання указало, що Ужгородським міськрайонним судом розглядається ця цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за період затримки розрахунку та моральної шкоди.
Однією із позовних вимог у цій справі є стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 6812,84 грн. Указана вимога обґрунтована тим, що позивачу не виплачено всіх сум, належних працівникові при звільненні, у тому числі, неповна виплата суми вихідної допомоги.
Водночас позивачем пред`явлено позов до того ж самого відповідача про поновлення на роботі, справа розглядається Ужгородським міськрайонним судом (справа № 308/6101/18). Тобто, позивач вважає своє звільнення незаконним. При задоволенні позовних вимог щодо поновлення позивача відпаде юридичний факт звільнення позивача з роботи, що виключатиме підстави для виплати вихідної допомоги.
Це обумовлює об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, так як виплата вихідної допомоги безпосередньо пов`язана із фактом звільнення позивача, який на цей час є спірним.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20 квітня 2021 р. зупинено провадження у справі № 308/515/21 за позовом ОСОБА_1 до Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за період затримки розрахунку та моральної шкоди, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 308/6101/18 за позовом ОСОБА_2 до Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводить про порушення норм процесуального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не вказав, як саме рішення у справі № 308/6101/18 може вплинути на вирішення спору в справі № 308/515/21.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Воловецьке колективне підприємство «Агрошляхбуд» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Узагальнені доводи заперечення зводяться до того, що факт законності звільнення позивача з роботи оспорюється позивачем у іншій судовій справі, а для вирішення цієї справи ця обставина має визначальне значення. Без вирішення питання, чи звільнення позивача законне, в цій справі немає обґрунтованих підстав брати до увагу ту обставину, що позивач дійсно звільнений із роботи, адже при незаконному звільненні позивач перебуває у вимушеному прогулі, тому підстав для нарахування такому працівникові вихідної допомоги не має.
Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.
Суд виходив із того, що з метою всебічного та об`єктивного розгляду цього спору необхідно зупинити провадження у цій справі, де предметом спору є стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі (в тому числі вихідної допомоги) та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №308/6101/18, де предметом розгляду є поновлення позивача на роботі та виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки рішення у вказаній справі може вплинути на вирішення справи №308/515/21.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції через його відповідність нормам процесуального права.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з п.5 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Відповідно до ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів із дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження – не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Як видно з матеріалів справи, предметом позову цивільної справи № 308/515/21 є стягнення із Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд» на користь ОСОБА_1 заборгованості заробітної плати сумі 6812,84 грн., середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення і 200 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Предметом позову цивільної справи № 308/6101/18 є поновлення ОСОБА_1 на посаді механіка Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд» і стягнення із Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі вказав, що вирішення цивільної справи про поновлення на роботі може вплинути на вирішення цієї справи про стягнення сум заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Колегія суддів погоджується із таким висновком, оскільки позовні вимоги в цій справі позивачем обґрунтовуються тим, що в день звільнення 02 травня 2018 р. відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми, належні при звільненні, та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст.116 КЗпП України.
Обґрунтовуючи позовні вимоги про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, позивач посилається на те, що вважає своє звільнення незаконним, із порушенням ст. 40 КЗпП України. Також посилається на те, що відповідач не повідомив позивача про нараховані суми, належні позивачу при звільненні.
Убачається, що ці спори є взаємопов`язаними, і вирішення спору про законність або незаконність звільнення позивача з роботи, прямо впливає на вирішення цього цивільного спору стосовно стягнення сум заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди. 
Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 20 квітня 2021 року залишено без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
4. Повне судове рішення складено 30.06.2021 р.

Судді: