ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2021 р.                                          Справа№ 927/633/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Поляк О.І.
суддів:            Кропивної Л.В. 
          Руденко  М.А. 
 
за участі секретаря - Стародуб М.Ф.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернігівської області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.01.2021 (повний текст складено 01.02.2021) у справі №927/633/19 (суддя Демидова М.О.)

за позовом Заступника прокурора Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі 
позивача - Міністерства аграрної політики та продовольства України
до відповідача-1: Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, 
до відповідача 2: Товарної біржі "Міжрегіональна товарно-промислова біржа", 
до відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОУ,
до відповідача 4: Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛЛ ІНВЕСТ", 
до відповідача 5: Товариства з обмеженою відповідальністю "Верітас Інвест Груп",
за участі третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Фонду державного майна України, 
третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного підприємства "Ніжинський комбінат хлібопродуктів", 
про визнання недійсними результатів цільового аукціону; визнання недійсним договору купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі; витребування нерухомого майна; визнання недійсним договору іпотеки,

за участі представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:
Заступником прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України подано позов до Головного управління ДФС у Чернігівській області, Товарної біржі "Міжрегіональна товарно-промислова біржа", Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОУ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілл Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Верітас Інвест Груп", в якому прокурор просить: 

- визнати недійсними результати цільового аукціону, оформлені протоколом № 78/18 від 20.12.2018, з реалізації майна платника податків Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», яке перебуває у податковій заставі ГУ ДФС у Чернігівській області та знаходиться на балансі Філії «Хлібна база № 87» ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», що відбувся 20.12.2018 на Товарній біржі «Міжрегіональна товарно-промислова біржа».
- визнати недійсним договір купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі №78/18-Д, укладений 20.12.2018 між Головним Управлінням ДФС у Чернігівській області, ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» та ТОВ «АГРОУ»;
- витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛЛ ІНВЕСТ" у державну власність нерухоме майно - будівлі та споруди у кількості 33 об`єкти загальною площею 25956,2 кв. м, розташоване за адресою: Чернігівська область, Бахмацький район, м. Бахмач, вул. Східна, 13, а саме:
1) будівлю мехмайстерні "Ж-1" загальною площею 191,30 кв.м
2) будівлю тепловозного депо "Тд-1" загальною площею 61,70 кв.м
3) будівлю водонасосної станції "Р-1" загальною площею 134,60 кв.м
4) будівлю охорони праці "З-1" загальною площею 24,40 кв.м
5) водонапірну башту "Вб" загальною площею 27,90 кв.м
6) будівлю сушарки камерної продольної "Ц-3" загальною площею 1427,90 кв.м
7) матеріальний склад МС-1 загальною площею 198,40 кв.м
8) склад №5 та КЗС "С-1" загальною площею 2807,30 кв. м
9) склад №6 "ЗС-1" загальною площею 1229,50 кв.м
10) вбиральню цегляну, огорожу "У" загальною площею 14,30 кв. м
11) склад отрутохімікатів "Пг" загальною площею 22,50 кв. м
12) будівлю складу "Щ-1" загальною площею 78,80 кв. м
13) будівлю ангару "Х-1" загальною площею 459,90 кв. м
14) адмінбудівлю "А-1" загальною площею 424,30 кв.м
15) будівлю пожежного депо "Й-1" загальною площею 217,00 кв.м
16) будівлю прохідної "П-1" загальною площею 11,30 кв. м
17) спецбудівлю "Пг" загальною площею 115,10 кв. м
18) будівлю лабораторії "Я-1" загальною площею 101,20 кв.м
19) будівлю літньої лабораторії "Є-1" загальною площею 22,80 кв. м
20) склад №1 "В-1" загальною площею 4231,90 кв.м
21) склад №2 "Б-1" загальною площею 4116, 80 кв. м
22) склад №3 "Г-1" загальною площею 4201, 10 кв.м
23) склад №4 "Д-1" загальною площею 4222,90 кв.м
24) будівлю очисної башти "И-6" загальною площею 242,30 кв.м
25) будівлю ємкостної башти "К-4" загальною площею 266,90 кв.м
26) будівлю гаражу "И-1" загальною площею 80,90 кв.м
27) будівлю норійної башти "Ж-4" загальною площею 88,90 кв.м
28) побутову будівлю "Ю-1" загальною площею 62,70 кв. м
29) будівлю залізничного приймального бункеру "Н-1" загальною площею 201,90 кв.м
30) будівлю для вигрузки зерна "М-1" загальною площею 37,0 кв.м
31) будівлю свиноферми "Т-1" загальною площею 337,10 кв.м
32) будівлю млина "Ф-1" загальною площею 221,40 кв. м
33) будівлю погріба "Пг" загальною площею 74,20 кв. м
- визнати недійсним договір іпотеки, укладений 26.12.2018 між ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» та ТОВ «Верітас Інвест Груп», зареєстрований 26.12.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за номером № 4468.
         В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що ДП «Ніжинський КХП» постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 включено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. При описі майна, виборі порядку погашення податкового боргу та подальшій реалізації нерухомості на цільовому аукціоні ГУ ДФС в області не враховано правове становище майна, не дотримано порядок його реалізації, зокрема, не з`ясовано факт віднесення нерухомого майна до складу цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», необхідність отримання додаткових матеріалів від власника державного майна в особі уповноваженого ним органу - Міністерства аграрної політики та продовольства України. Прокурор стверджує, що податковим органом не взято до уваги, що все майно ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», у тому числі і майно філії «Хлібна база № 87», ще у 2013 році при передачі підприємства зі сфери управління від одного державного органу до іншого віднесено до переліку майна, що включене до складу цілісного майнового комплексу. Крім того, додатково прокурор повідомляє, що Ніжинською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області складено акт опису майна від 29.01.2015 № 3/25-042, який не містить підписів представників уповноваженого органу управління майном ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів». Прокурор вважає, що не могло бути підставою для реалізації спірного нерухомого майна підприємства і рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 у справі № 825/2374/17 за позовом Головного управління ДФС у Чернігівській області до ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», яким надано дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна Державного підприємства, зважаючи на законодавчу заборону на відчуження нерухомого майна, підприємств, які не підлягають приватизації. Прокурор стверджує, що ураховуючи недійсність результатів цільового аукціону з реалізації майна платника податків Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», що відбувся 20.12.2018 на Товарній біржі «Міжрегіональна товарно-промислова біржа» з продажу податковим органом нерухомого майна, з аналогічних правових підстав підлягає визнанню недійсним укладений на підставі результатів вказаного аукціону договір купівлі-продажу від 20.12.2018 № 78/18-Д майна платника податків, укладений між ГУ ДФС в Чернігівській області в особі ТОВ «Центр брокерських послуг», ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» та ТОВ «АГРОУ».
Обґрунтовуючи наявність підстав для звернення з даним позовом в інтересах позивача, прокурор вказує на те, що інтереси держави у даному спорі потребують невідкладного захисту, оскільки державне майно незаконно відчужене з державної власності та перепродане першим покупцем іншому суб`єкту, а також передано в іпотеку останнім набувачем.
Прокурор посилається на практику Великої палати Верховного Суду (постанова від 26.05.2020 № 912/2385/18) та зазначає, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 43). Спірне майно не підлягало відчуженню в силу встановленої законом заборони, однак вибуло з державної власності, чим беззаперечно порушено державні інтереси. Компетентним державним органом у даному випадку є Міністерство аграрної політики та продовольства України як орган управління державним підприємством, і вказаний орган управління у розумний строк так і не вжив заходів на поновлення порушених інтересів держави.
За доводами прокурора, Міністерство аграрної політики та продовольства України у спірних відносинах здійснює повноваження з управління державним підприємством відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», п.п. 54, 62 п. 4 Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.11.2015 № 1119, Розпорядження Кабінету міністрів України від 22.04.2013 № 696-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства», пункту 1.1 статуту ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів». Відповідно до ч. 5 ст. 75 Господарського кодексу України, а також п. 5.8 статуту ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» встановлено, що відчуження об`єктів, що належать до основних фондів, можливе лише за попередньою згодою Міністерства аграрної політики та продовольства України на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом. Держава в особі названого Міністерства не була учасником правовідносин щодо накладення податкової застави на спірне майно, а Головним управлінням ДФС в Чернігівській області не отримано дозволу Міністерства на реалізацію майна підприємства. Міністерство агрополітики та продовольства звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 у справі № 825/2374/17 із пропущенням строку на її подання. Разом з цим прокурор зауважив, що справа № 825/2374/17 жодним чином не стосується питання повернення майна ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» у державну власність, а стосується надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів». Вказане судове рішення не є підставою для відчуження спірного майна, оскільки нормами чинного законодавства встановлено пряму заборону на його відчуження та зміну правового статусу. Прокурор неодноразово повідомляв листами Міністерство агрополітики та продовольства України про ситуацію, що склалася при відчуженні Головним управлінням ДФС в Чернігівській області спірного майна Державного підприємства (33 об`єкти державного майна загальною площею 25956,2 кв. м по вул. Східній, 13 у м. Бахмач Чернігівської області на аукціоні, проведеному 20.12.2018, переможцем якого згідно із протоколом від 20.12.2018 №78/18 визначено ТОВ «АГРОУ» (листи прокуратури від 10.01.2019, від 13.02.2019, від. 21.02.2019, від 22.05.2019, від 11.06.2019, від 12.07.2019). Натомість, Міністерство самостійно не вживало заходів щодо захисту інтересів держави, порушених відчуженням спірного майна, до суду, зокрема, з вимогою про витребування спірного майна на користь держави не зверталося, з огляду на що наявні підстави для звернення прокурора з даним позовом.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.01.2021 позов Заступника прокурора Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі  Міністерства аграрної політики та продовольства залишено без розгляду.
Суд першої інстанції, посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену у постанові №922/901/17 від 21.12.2018, зазначав, що саме лише посилання у позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі     статті 367 Кримінального кодексу України  (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державного службовця, який займає посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо. Таким чином, на думку суду, сама по собі обставина незвернення позивача з позовом без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави. 
Крім того, самим фактом звернення Міністерства агрополітики та продовольства до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 у справі № 825/2374/17, на думку суду першої інстанції, спростовуються доводи прокурора про те, що Міністерство не вживало жодних заходів для висловлення правової позиції у спірних відносинах шляхом вчинення відповідних процесуальних дій. 
Суд також відхилив твердження прокурора про те, що № 825/2374/17 жодним чином не стосується питання повернення майна ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» у державну власність, а вказане судове рішення не є підставою для відчуження спірного майна, оскільки саме внаслідок надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів»  спірне майно і було реалізоване.
Крім того, суд звернув увагу на те, що прокурором не надано доказів того, що відчужені спірні об`єкти нерухомого майна є цілісним майновим комплексом та, відповідно, дійсно належать до сфери управління Міністерства агрополітики та продовольства України. Як випливає із зазначеного вище протоколу проведення електронних торгів від 20.12.2018 №78/18, кожен із 33 об`єктів нерухомого майна є окремим індивідуально визначеним нерухомим майном, а тому належність вказаного майна до сфери управління Міністерства агрополітики України підлягає окремому доведенню належними та допустимими доказами. Вказаній обставині прокурором не було приділено увагу під час складання позовної заяви та під час надання письмових пояснень та заперечень у справі.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Заступник прокурора Чернігівської області звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій він просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.01.2021 у справі № 927/633/19 та передати справу на розгляд суду першої інстанції. Крім того, апелянт просив поновити йому строк на апеляційне оскарження.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги прокурор стверджує, що судом першої інстанції не враховано, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 відійшла від правових висновків щодо необхідності підтвердження факту нездійснення або неналежного здійснення уповноваженим органом своїх повноважень внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, наявністю вироку суду чи доказів накладання дисциплінарного або адміністративного стягнення щодо посадових осіб органу. Таким чином, прокурору достатньо дотриматись порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.
Прокурор акцентував увагу на тому, що рішення у справі № 825/2374/17 жодним чином не стосується питання повернення майна ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» у державну власність, а оскарження рішень у даній справі не призвело б до реального поновлення права державної власності на майно. Дієвим же способом захисту інтересів держави є визнання спірних правочинів недійсними та витребування майна, проте Міністерство тривалий час зволікає та не вживає реальних заходів спрямованих на усунення порушень навіть після неодноразового отримання  листів прокуратури щодо ситуації, що склалась при відчуженні спірного майна. Наведене, на думку прокурора, є достатнім та належним обґрунтуванням суттєвих порушень інтересів держави та необхідності їх захисту прокурором. Серед іншого, наявність підстав для представництва інтересів держави прокурором у справі з аналогічним предметом підтверджено Верховним Судом у постанові від 22.10.2020 у справі № 927/640/19.
Також прокурор зазначив, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки не мав підстав для оцінки доказів, які стосуються суті спору ( в частині висновку про ненадання прокурором доказів того, що відчужені об`єкти нерухомого майна є цілісним майновим комплексом та належать до сфери управління Міністерства) на етапі підготовчого провадження. 
11.03.2021 матеріали справи з апеляційною скаргою надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Демидова А.М.
15.03.2020 суддею Північного апеляційного господарського суду Демидовою А.М. подано заяву про самовідвід від розгляду справи № 927/633/19. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 15.03.2021 задоволено заяву судді Демидової А.М. про самовідвід від розгляду справи № 927/633/19. Матеріали справи передано для здійснення визначення складу суду автоматизованою системою.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021, у зв`язку із задоволенням заяви судді Демидової А.М. про самовідвід від розгляду справи № 927/633/19, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 22.03.2021 у справі №911/568/20, у зв`язку із задоволенням заяви судді Демидової А.М. про самовідвід від розгляду даної справи, визначено колегію суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Пономаренко Є.Ю.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021, у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Пономаренко Є.Ю., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 12.04.2021 у даній справі, у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Пономаренко   Є.Ю., визначено колегію суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Руденко М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 апелянту поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали від 26.01.2021, апеляційну скаргу залишено без руху.
27.04.2021 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021відкрито апеляційне провадження у справі №927/633/19, розгляд справи призначено на 20.05.2021. 
13.05.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілл Інвест" на апеляційну скаргу, в якому останнє заперечувало проти її задоволення та зазначало, що прокурором не надано доказів невиконання або неналежного виконання Міністерством своїх функцій щодо захисту інтересів держави. Також, товариство наголосило, що саме Міністерством здійснювалося апеляційне оскарження рішення суду у справі № 825/2374/17, що свідчить про належне здійснення ним функцій з захисту інтересів держави. Окремо заявник просив здійснювати розгляд скарги за його участі.
Також, 13.05.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на апеляційну скаргу, в якому останнє заперечувало проти її задоволення.  Відповідач-1 зауважив на тому, що в даному випадку прокурор прийняв на себе функції альтернативного суб`єкта звернення до суду, який не може замінювати належного суб`єкта владних повноважень. Натомість, матеріалами справи спростовується твердження  про невжиття Міністерством заходів для висловлення правової позиції у спірних правовідносинах шляхом вчинення відповідних процесуальних дій. Заявник також просив здійснювати розгляд скарги за його участі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 розгляд справи відкладено на 03.06.2021.
03.06.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Верітас Інвест Груп" про продовження строку розгляду апеляційної скарги, відкладення розгляду справи, поновлення строку на подання відзиву та ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання обґрунтовано тим, що через скрутний фінансовий стан товариство уклало договір про надання правової допомоги з адвокатом лише 03.06.2021.
В судовому засіданні 20.05.2021 колегія суддів заслухала представників  прокуратури, відповідачів 1, 4, 5, третьої особи-1, інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Колегія суддів відмовила в задоволенні вищезазначеного клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Верітас Інвест Груп", з огляду на те, що процесуальним законом не передбачено можливості продовження строку розгляду справи, а товариство не було позбавлене можливості брати участь у розгляді справи в порядку самопредставництва, так само і реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами справи та подання  відзиву. Жодних поважних причин, які б перешкоджали товариству належним чином реалізувати його процесуальні права останнім не наведено.
Згідно зі  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, на органи прокуратури покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з п. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Згідно з ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 з`ясовуючи поняття "інтереси держави" визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).
Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.
Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом (аналогічна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18).
Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.
Вбачається, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2013 року №696-р передано цілісні майнові комплекси державних підприємств із сфери управління Державного агентства резерву до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства за переліком згідно з додатком, до яких належить ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів».
На виконання зазначеного розпорядження та у відповідності до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 21 жовтня 2013 року №621 «Про приймання цілісних майнових комплексів Державного агентства резерву України до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України» складено акт приймання-передачі (а.с.59 т.1), Міністерство прийняло станом на 01 листопада 2013 року до свого управління цілісний майновий комплекс ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів».
Прокурор зазначає, що Міністерство аграрної політики та продовольства України у спірних відносинах здійснює повноваження з управління державним підприємством відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», п.п. 54, 62 п. 4 Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.11.2015 № 1119, Розпорядження Кабінету міністрів України від 22.04.2013 № 696-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства», пункту 1.1 статуту ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів».
Відповідно до ч. 5 ст. 75 Господарського кодексу України, а також п. 5.8 статуту ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» встановлено, що відчуження об`єктів, що належать до основних фондів, можливе лише за попередньою згодою Міністерства аграрної політики та продовольства України на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом.
ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» перебуває на податковому обліку в Ніжинській ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області як платник податків, зокрема, податку на додану вартість, земельного податку з юридичних осіб, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та податку на прибуток підприємств.
У  зв`язку з наявністю у ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» триваючого податкового боргу з наведених вище податків, контролюючим органом здійснювались заходи з метою його погашення, зокрема він звернувся до адміністративного суду з позовом до ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», в якому просив надати дозвіл на погашення податкового боргу в сумі 2581706,36 грн за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02. 2018, у справі № 825/2374/17 залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 (за наслідком розгляду скарги Міністерства)  адміністративний позов задоволено повністю, надано ГУ ДФС у Чернігівській області дозвіл на погашення податкового боргу у сумі 2581706,36 грн, за рахунок майна ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», що перебуває у податковій заставі, зокрема, філії «Хлібна База №87» ДП «Ніжинський КХП».
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2018  було реалізовано шляхом проведення цільового аукціону з реалізації майна платника податків ДП «Ніжинський КХП», результати якого зафіксовано у протоколі №78/18 від 20 грудня 2018 року, відповідно до якого власником майна відповідача, яке перебувало у податковій заставі ГУ ДФС у Чернігівській області та знаходилось на балансі Філії «Хлібна База №87» ДП «Ніжинський КХП» стало ТОВ «Агроу», внаслідок чого між ГУ ДФС у Чернігівській області та ТОВ «Агроу» укладено договір купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі №78/18-Д від 20 грудня 2018 року.
В подальшому, вказане майно було придбано ТОВ «Мілл Інвест» на підставі договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень від 26 грудня 2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Прокурор вказує, що держава в особі названого Міністерства не була учасником правовідносин щодо накладення податкової застави на спірне майно, а Головним управлінням ДФС в Чернігівській області не отримано дозволу Міністерства на реалізацію майна підприємства. 
З огляду на протиправне, на думку прокурора, відчуження майна Державного підприємства (33 об`єкти державного майна загальною площею 25956,2 кв. м по вул. Східній, 13 у м. Бахмач Чернігівської області) на аукціоні, прокурор звертався до Міністерства з численними листами, зокрема, від 10.01.2019, від 13.02.2019, від. 21.02.2019, від 22.05.2019, від 11.06.2019, в яких повідомляв про наявність порушення інтересів держави. 
Водночас, вбачається, що Міністерство самостійно не вживало заходів щодо захисту інтересів держави, порушених відчуженням спірного майна, і до суду, зокрема, з вимогою про витребування спірного майна на користь держави не зверталося.
Так, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №   912/2385/18).
Так, поданими доказами підтверджується тривале ігнорування Міністерством звернень прокуратури та незверення до суду з позовом направленим на повернення спірного майна у власність держави, не вчинення будь-яких інших дій спрямованих на захист інтересів держави.
Отже, враховуючи докази звернення прокурора до Міністерства з листами та відсутність будь-якого реагування з боку Міністерства, колегія суддів вважає, що прокурором дотримано визначеної законом процедури та належним чином обґрунтовано та доведено необхідність звернення до суду з позовом, направленим на захист інтересів держави. Аналогічного висновку про наявність підстав для представництва інтересів держави прокурором у справі з аналогічним предметом дійшов Верховний Суд у постанові від 22.10.2020 у справі № 927/640/19. 
Посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові №922/901/17 від 21.12.2018, щодо необхідності доведення бездіяльності уповноваженого органу поданням доказів про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, наявністю вироку суду чи доказів накладання дисциплінарного або адміністративного стягнення щодо посадових осіб органу, колегія суддів відхиляє. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 відійшла від вказаних правових висновків та вказала, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. 
Також, безпідставним є висновок суду першої інстанції про те, що прокурором не доведено того факту, що відчужені спірні об`єкти нерухомого майна є цілісним майновим комплексом та, відповідно, дійсно належать до сфери управління Міністерства агрополітики та продовольства України. Колегія суддів виходить з того, що питання приналежності спірних об`єктів нерухомого майна до цілісного майнового комплексу входить до предмету доказування у даній справі, та разом із питанням обґрунтованості та доведеності позовних вимог прокурора має досліджуватись та вирішуватись судом на етапі розгляду позовних вимог по суті. Отже, вказаний висновок суду є передчасним та не може бути підставою для залишення позову без розгляду.
Твердження суду про те, що  сам факт звернення Міністерства агрополітики та продовольства до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 у справі № 825/2374/17 свідчить про вжиття Міністерством заходів спрямованих на захист інтересів держави та виключають бездіяльність уповноваженого органу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки саме лише таке звернення, за результатами якого апеляційну скаргу Міністерства залишено без задоволення,   без вчинення протягом тривалого часу подальших дій, спрямованих та захист інтересів держави у спірних правовідносинах,  не може свідчити про належне і повне виконання Міністерством функції захисту інтересів держави.
За таких обставин, враховуючи встановлену судом бездіяльність уповноваженого органу у спірних правовідносинах та те, що прокурором належним чином обґрунтовано необхідність захисту інтересів держави та дотримано, визначеного  ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" порядку, колегія суддів вважає помилковим та безпідставним висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду.
Статтею 275 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст.280 Господарського процесуального кодексу України  підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (ч.3 ст.271 Господарського процесуального кодексу України ).
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду Чернігівської області від 26.01.2021  у справі №927/633/19  винесена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва скасуванню з направленням даної справи на розгляд до суду першої інстанції.
У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору згідно з    ст. 129 Господарського процесуального кодексу України має здійснюватись судом першої інстанції за результатами розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернігівської області задовольнити, а ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.01.2021 у справі №927/633/19 - скасувати.
2.          Справу направити до Господарського суду Чернігівської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови підписано 10.06.2021.

Головуючий суддя                                                                      О.І. Поляк 

Судді                                                                                          Л.В. Кропивна

                                                                                          М.А. Руденко