ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України
15 червня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/11177/20
Головуючий у першій інстанції – Требух Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/861/21

Чернігівський апеляційний суду складі:
головуючої – судді Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС», ОСОБА_2 ,
третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 .

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2021 року  у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
місце ухвалення рішення суду – м. Чернігів,
дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції – 02 квітня 2021 року.

                                    У С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі – ПрАТ «СГ «ТАС»), ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 63 992,45 грн  майнової шкоди, спричиненої в результаті ДТП, що сталася 14 липня 2020 року з вини ОСОБА_2 . Вважав, що з цього відповідача на його користь слід стягнути 20 000 грн моральної шкоди, завданої йому в результаті цієї ДТП.
У мотивування заявлених вимог зазначав, що 14 липня 2020 року близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі позивачу, який рухався на автомобілі «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 , на автодорозі НОМЕР_3 , внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. У результаті ДТП позивач отримав тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Постановою Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 09 жовтня 2020 року, кримінальне провадження № 12020270270000665 від 15 липня 2020 року за фактом ДТП, закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. 
Позивач указував, що він є законним користувачем автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 , а отже, має право вимагати відшкодування спричиненої йому шкоди як з винної у ДТП особи, так і страхової компанії. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС». Позивач звертався до цього відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, але страхова компанія належних коштів йому не виплатила. Крім того, у результаті ДТП позивач зазнав моральної шкоди, яку оцінив у 20 000 грн та просив її стягнути з винної у ДТП особи – ОСОБА_2 .
Рішенням від 03 червня 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова позовні вимоги задовольнив частково. Стягнув з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 63 992,45 грн завданої майнової шкоди та 840,80 грн у відшкодування сплаченого судового збору, всього 64 833,25 грн. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди. Стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
В апеляційній скарзі ПрАТ «СГ «ТАС», вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясованими обставинами справи, що мають значення для справи, просить скасувати рішення в частині стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» 63 992,45 грн матеріальної шкоди та 840,80 грн судового збору.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що страхове відшкодування відшкодовується власнику транспортного засобу, а не водію, тому саме ОСОБА_3 , як власник автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з.  НОМЕР_2 , має право на отримання страхового відшкодування.
Скаржник звертає увагу суду на те, що 05 листопада 2020 року ОСОБА_3 як власник автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 , звертався до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 49 385,77 грн. При цьому, ОСОБА_1 не має документів, що підтверджують його право на отримання страхового відшкодування (довіреності, договору оренди, свідоцтва про право на спадщину), а отже, висновок районного суду про те, що позивач має право вимоги за шкоду, завдану автомобілю «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 , до винної у ДТП особи та страхової компанії, є помилковим.
У наданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , вважаючи рішення районного суду законним і обґрунтованим, просить апеляційну скаргу ПрАТ «СГ «ТАС» відхилити, а рішення суду залишити без змін. Доводи відзиву зводяться до того, що позивач не є власником автомобіля  «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 , але має право володіння цим транспортним засобом на відповідній правовій підставі, а отже має право вимагати відшкодування шкоди, завданої такому майну. Зазначає, що власник автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з.  НОМЕР_2 , ОСОБА_3 звертався до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою, в якій просив виплатити саме позивачу страхове відшкодування, а також не заперечував проти задоволення позову та стягнення суми матеріальної шкоди на користь позивача.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду –без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Отже, предметом апеляційного перегляду є вирішення судом позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» 63 992,45 грн завданої матеріальної шкоди та 840,80 грн у відшкодування сплаченого судового збору.  
Задовольняючи позов в частині стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що на момент скоєння ДТП позивач мав право керувати автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з.  НОМЕР_2 , на відповідній правовій підставі, а отже, має право вимоги до винної у ДТП особи та страхової компанії. Унаслідок ДТП автомобіль «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень, чим позивачу, як користувачу транспортного засобу, спричиено  матеріальний збиток у розмірі 64 833,25 грн, які районним судом стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС».
З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.
У справі встановлено, що 14 липня 2020 року близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 , на автодорозі С252137 «Під`їзд до села Олександрівка» біля повороту на с. Товстоліс Чернігівського району, рухаючись зі сторони вул. Олександрівської в сторону вул. Малиновського, на перехресті зіткнувся з транспортним засобом «ВАЗ 211120», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який не надав перевагу в русі, виїжджав з приватного сектору та повертав в бік вул. Олександрівської, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. 
У результаті ДТП ОСОБА_1 у період з 14 липня 2020 року по 24 липня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Чернігівська міська лікарня № 1» Чернігівської міської ради, а з 29 липня 2020 року по 11 серпня 2020 року – на стаціонарному лікуванні у 3-му поліклінічному відділенні КНП «Чернігівська міська лікарня № 1» Чернігівської міської ради (а.с.27, 28, 29).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №456 у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляд закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, садном верхньої губи: саден обох колінних суглобів, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів по механізму удару, струсу тертя, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. 
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2111, д.н.з.  НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС», що підтверджується полісом № АО/6360321 (страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю – 200 000 грн; за шкоду, заподіяну майну – 100 000 грн; розмір франшизи – 0,00 грн) (а.с. 70). 
05 серпня 2020 року ОСОБА_1 звертався до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування за наслідками ДТП, а 19 жовтня 2020 року – із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 34, 35, 36-38).
Згідно з висновком №197 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу – автомобілю «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного 09 жовтня 2020 року експертом – атотоварознавцем ОСОБА_4 вартість відновлюваного ремонту автомобіля, необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 14 липня 2020 року, складає 63 992,45 грн (а.с. 6-24). 
Постановою Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 09 жовтня 2020 року закрито кримінальне провадження № 12020270270000665 від 15 липня 2020 року за фактом ДТП у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. У мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження встановлено, що порушення водієм ОСОБА_2 вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б, 2.3 д, 10.2, 16.11 Правил дорожнього руху стало причиною та умовою виникнення події ДТП та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням наслідків. У діях водія ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 31-33).
Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2020 року притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. У мотивувальній частині постанови суд встановив, що ОСОБА_2 винний у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки порушив п. 10.2, 16.11 Правил дорожнього руху (а.с. 75).
Звернувшись з даним позовом, позивач зазначав, що ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС», проте страхових виплат ним отримано не було, а отже, керуючись положеннями ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив відшкодувати йому завдану майнову шкоду.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як убачається з встановлених обставин справи, 14 липня 2020 року ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_1 , що на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС», тому саме товариство повинно відшкодувати завдану шкоду у межах ліміту відповідальності за полісом № АО/6360321.
Стосовно доводів ПрАТ «СГ «ТАС» щодо відсутності у ОСОБА_1   права на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, оскільки позивач не є його власником, апеляційний суд враховує наступне.
Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно, до переліку яких належить право володіння.
Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.
Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пункту 1.6 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Згідно з пунктом 2.2 Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Таким чином, завдання шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306,  що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеного у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14, з висновком якої погодився Верховний Суд у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 200/21325/15-ц.
Аналіз змісту пункту 2.2 Правил дорожнього руху і ч. 2 ст. 1187 ЦК України у їх взаємозв`язку приводить  суд до переконання, що коли особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником, саме ця особа є володільцем транспортного засобу і буде мати право на відшкодування завданої шкоди.
За змістом заяви ОСОБА_3 , який є власником  автомобіля  «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 , у грудні 2019 року він передав в постійне користування ОСОБА_1 даний автомобіль (а.с.77-78). 
Матеріалами справи підтверджується, що під час ДТП ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 , на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом і  реєстраційного документа на транспортний засіб, тобто на відповідній правовій підставі. 
Зазначеного не заперечував ОСОБА_3 , який є власником автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 , і третьою особою у даній справі.
Установивши, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом на законних підставах, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що він правомірно володів цим майном, а тому має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. 
Зазначене спростовує доводи ПрАТ «СГ «ТАС» про те, що позивач не має право на отримання страхового відшкодування.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що 05 листопада 2020 року ОСОБА_3 , як власник автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з.  НОМЕР_2 , звертався до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 49 385,77 грн, оскільки наявна у матеріалах справи копія такої заяви (а.с. 67) не підписана ОСОБА_3 , а тому не являється належним та допустимим доказом його звернення за страховою виплатою. Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 звернувся з заявою до ПрАТ «СГ «ТАС», в якій просив  відшкодувати саме ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану пошкодженням автомобіля «Daewoo Nexia»,  д.н.з.  НОМЕР_2 , а також витрати на лікування та моральну шкоду (а.с.77-78).
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи спір в частині стягнення майнової шкоди, дійшов вірного висновку про те, що позивач як законний володілець автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з.  НОМЕР_2 , має право вимагати відшкодувати шкоду, завдану цьому майну, однак страховик ПрАТ «СГ «ТАС» своїх зобов`язань не виконало, страхове відшкодування не сплатило, тому на користь ОСОБА_1 вірно стягнуто 63 992,45 грн матеріальної шкоди у межах ліміту відповідальності.
Доводів та заперечень з приводу розміру матеріальної шкоди апеляційна скарга не містить.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги ПрАТ «СГ «ТАС» без задоволення, а рішення районного суду – без змін. 
Підстави для вирішення питання судових витрат чи їх перерозподілу, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2021 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 15 червня 2021 року.

Головуюча:                                        Судді: