Ухвала
Іменем України 
23 червня 2021 року
м. Київ                                                                                                                                               
справа № 199/163/20
провадження № 51-3065ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах 
засудженого ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 18 січня 2021 року та  ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2021 року,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4  ч. 2 та ч. 6 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що  не  були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. 
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону             (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого 
(ст. 414 КПК України). 
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно 
до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Однак, всупереч вищевказаному захисник у своїй касаційній скарзі, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, як на підставу для скасування оскаржуваних судових рішень, доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень ст. 412 КПК України не наводить.
Крім того, захисник, вказуючи на незаконність судових рішень з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, лише формально посилається 
на несправедливість призначеного ОСОБА_5 покарання через суворість, 
при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості з огляду 
на положення ст. 414 КПК України.
Натомість захисник в обґрунтування незаконності оскаржуваних рішень, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається на неповноту судового розгляду, 
що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім цього, захисник в поданій скарзі, оскаржуючи, у тому числі, ухвалу апеляційного суду, не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановленні зазначеного судового рішення, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для його скасування.
Окрім зазначеного, всупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано її копій з додатками у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                      ОСОБА_3