Дата документу 20.04.2021 Справа № 333/2835/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 333/2835/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Михайлова А.В.
№ 22-ц/807/1608/21                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
               ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення збитків та неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язання,

ВСТАНОВИВ

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення збитків та неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язання.

В обґрунтування позову зазначав, що 19.12.2019 р. позивач звернувся до відповідача з метою отримання послуг з сприяння працевлаштування у Данії, відповідач зобов`язався таку послугу надати, в результаті чого було укладено договір про надання інформаційно-консультативних послуг №1367/19-12-19. У відповідності до умов вказаного договору, позивач сплатив на користь відповідача 9 375 грн., та 93,75 грн. за послуги банку. Позивач стверджує, що до теперішнього часу жодних послуг із сприяння працевлаштування в Данії, чи інформаційно-консультативних послуг згідно вказаного договору, відповідач позивачу не надав, відповідач прийняв у позивача замовлення на виконання послуги із працевлаштування в усній формі та до теперішнього часу ніяких документів від позивача не запитав. Позивач стверджує, що послуга за договором не надана, порушено строки надання послуги, отже позивач має право розірвати договір та стягнути з відповідача збитки на суму 9468,75 грн. та неустойку в розмірі 18843,75 (станом на 05.03.2020 р. 9 375 грн. х3 %х67 день). Позивач зазначає що попередній розрахунок суми судових витрат який понесе позивач наступний: консультації з приводу даної суперечки – 200 ,00 грн., кількість часу 40 хв.; підготовка та складання позовної заяви, збирання та аналіз письмових доказів вартість послуги- 1200,00 грн. кількість часу 1,5 год.; складання заяв, клопотань, скарг, тощо в залежності від складності та витрат часу – від 200 до 2000 грн.; представництво адвоката в судовому засіданні – в залежності від витрат часу від 700 до 1500 грн. Позивач вважає що послуга за договором не надана, порушено строки надання послуги, та просить розірвати договір № 1367/19-12-19 про надання інформаційно-консультативних послуг від 19.12.2019 р. укладений між позивачем та відповідачем.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача збитки в сумі 9468,75 грн та неустойку в сумі 18 843,75 грн. за прострочення виконання за Договором № 1367/19-12-19 про надання інформаційно-консультативних послуг від 19.12.2019 р., стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 грудня 2019 року між відповідачем та позивачем був укладений договір №1367/19-12-19 про надання інформаційно-консультаційних послуг. Відповідно до умов зазначеного договору, позивач доручив відповідачу надати йому послугу, а саме надати спеціальну інформацію (кваліфіковану консультацію), яку позивач був зобов`язаний прийняти та оплатити. Вид та обсяг послуг, що відповідач зобов`язаний надати, сторонами відрегульований та прописаний у Розділі 1 Договору №1367/19-12-19 від 19 грудня 2019 року. 

Так, відповідно до п.1.1 та п.1.2 вказаного договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати йому у відповідності до умов договору спеціальну інформацію (кваліфіковану консультацію) - послугу, а замовник зобов`язується прийняти послугу та оплатити її. Послугами, що надаються виконавцем замовнику, є: інформаційні та консультаційні послуги з питань трудової діяльності, укладення, виконання і припинення трудового договору, працевлаштування іноземців, правила перебування та поведінки іноземця (туриста, працівника та інше), прикордонні, митні правила, що використовуються країнами, про які запитує замовник; інформаційні та консультаційні послуги з питань діяльності в Україні посольств та консульств країн, що запитує замовник, також з питань діяльності посольств та консульств України в країнах, що запитує замовник. 
Строк надання послуг складає згідно п.2.3 договору від одного до десяти робочих днів з дня отримання виконавцем винагороди від замовника в розмірі 9375 грн. згідно п.4.1 договору.

Пунктом 2.4 договору визначено, що передача-приймання наданих послуг оформляється актом приймання-передачі послуг, що підписується обома сторонами цього договору.
Відповідно до п.5.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань.

Квитанцією від 23.12.2019 року підтверджено факт здійснення оплати позивачем в сумі 9375 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_2 за надання інформаційно-консультаційних послуг.

В матеріалах справи міститься акт №1367/19-12-19 здачі приймання наданих послуг по договору №1367/19-12-19 від 19.12.2019 року, підписаний в порядку передбаченому договором. 
Відповідно до п.5.1. Договору, Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання зобов`язань за цим Договором. 

Таким чином, як зазначив суд першої інстанції, матеріалами справи підтверджено, що предметом договору між сторонами є надання інформаційно-консультаційних послуг. Вказаний договір не містить жодного положення щодо обов`язку відповідача працевлаштувати позивача в Данії на умовах, зазначених позивачем в позовній заяві.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступних положень закону.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст. 905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.
Ст. 251 ЦК України встановлено поняття строку та терміну. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Згідно з ст. 252ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Договір, укладений між сторонами у даній справі, виконано в день його підписання сторонами, що підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг, що підписаний відповідно до умов договору, а також квитанцією про оплату вартості послуг відповідача.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, судова колегія враховує, що принцип свободи договору ( ст. 627 ЦК) полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Ст.907 ЦК України встановлено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до п.5.1 укладеного між сторонами договору він може бути розірваний достроково за взаємною згодою сторін.

Як встановлено судом першої інстанції, договір від 19.12.2019 року містить обов`язки виконавця виключно щодо надання інформаційних послуг та виконаний відповідачем в день його підписання.
Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Отже, зобов`язання між сторонами у справі згідно укладеного договору від 19.12.2019 року є припиненим.

Як при розгляді справи у суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі, позивач послався на те, що відповідач в усній формі зобов`язувався надати послуги із сприяння працевлаштуванню в Данії, та на виконання цього усного обов`язку не запитав у позивача жодних документів 

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи що сам позивач зазначає про те, що обов`язки виконавця щодо сприяння позивачеві в працевлаштуванні за кордоном були обумовлені виключно в усній формі, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що немає підстав вважати що відповідачем не виконані послуги з сприяння у працевлаштуванні.
До того ж договір містить лише обов`язки про надання виконавцем інформаційних та консультаційних послуг та не передбачає надання будь-яких консультацій у письмовому вигляді .

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства. 
Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .
Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були  допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.
З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2021 р.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

       О.З. Поляков