Постанова
Іменем України
 
15 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 751/7174/19
провадження № 61-13360св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чікова Тетяна Анатоліївна, на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова, у складі суддіМаслюк Н. В., від 19 лютого 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Висоцької Н. В., Бобрової І. О., Шитченко Н. В., від 22 липня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, що він працював старшим електромеханіком дільниці першої групи бригади № 10 з обслуговування пристроїв сигналізації, централізації та блокування (далі - СЦБ) ст. Чернігів.
Наказом начальника виробничого підрозділу Ніжинської дистанції сигналізації та зв`язку від 01 липня 2019 року № 22/к ОСОБА_1 за невиконання розпорядження № 25 від 03 червня 2019 року оголошено догану.
В наказі зазначено, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що 04 червня 2019 року о 13:00 годині в адмінбудівлі дистанції по ст. Ніжин відбулася нарада, призначена розпорядженням начальника дистанції № 25 від 03 червня 2019 року, на яку був запрошений старший електромеханік дільниці першої групи ОСОБА_1 , однак на нараду останній не з`явився, чим порушив статтю 139 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), розділ 4 Посадової інструкції та пункт 6 Загальних положень «Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 1993 року № 55 (зі змінами).
Позивач вважав наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконним та таким, що порушує його трудові права, оскільки підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком, але він не вчиняв жодних дисциплінарних проступків.
Стверджував, що його належним чином не повідомили про розпорядження 
№ 25 від 03 червня 2019 року щодо проведення наради 04 червня 2019 року. Крім того, він є головою профспілкового комітету первинної профспілкової організації Вільної профспілки Ніжинської дистанції сигналізації та зв`язку, а його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності без згоди профспілкового органу, що також є порушенням трудового законодавства.
Зазначав, що виробничий підрозділ Ніжинська дистанція сигналізації та зв`язку не є юридичною особою, а тому начальник дистанції ОСОБА_2 не міг видати наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати наказ начальника виробничого підрозділу Ніжинської дистанції сигналізації та зв`язку ОСОБА_2 № 22/к від 01 липня 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» щодо оголошення догани старшому електромеханіку дільниці першої групи бригади № 10 з обслуговування пристроїв СЦБ ст. Чернігів ОСОБА_1 .
Короткий зміст оскаржених судових рішень
РішеннямНовозаводського районного суду міста Чернігова від 19 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 22 липня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що оспорюваний наказ винесено правомірно та з додержанням вимог чинного законодавства, порушень з боку роботодавця при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності не встановлено, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причини невиконання розпорядження начальника № 25 від 03 червня 
2019 року позивачем не надано, а тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування оспорюваного наказу.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
03 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку представник 
 ОСОБА_1 - адвокат Чікова Т. А. подала касаційну скаргу у цивільній справі № 751/7174/19 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 лютого 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 22 липня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 10 листопада 2020 року поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи № 751/7174/19 з місцевого суду.
У листопаді 2020 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 161/6283/16-ц (пункт 1 частини другої 
статті 389 ЦПК України).
ОСОБА_1 наполягає, що не був повідомлений належним чином про проведення наради 04 червня 2019 року, а про обов`язкову присутність на ній дізнався вже після її проведення, коли його зобов`язали надати пояснення з приводу відсутності на нараді.
Звертає увагу, що судами не враховано наявність відмови профспілкового комітету Первинної профспілкової організації вільної профспілки Ніжинської дистанції сигналізації та зв`язку, головою якого він є, на притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а притягнення до дисциплінарної відповідальності без згоди профспілкового органу є порушенням трудового законодавства.
Вважає, що начальник виробничого підрозділу Ніжинської дистанції сигналізації та зв`язку не мав право одноособово підписувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Відзив на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Згідно наказу (розпорядження) керівника Ніжинської дистанції сигналізації та зв`язку ОСОБА_1 із 16 квітня 2007 року було переведено на посаду старшого електромеханіка.
03 червня 2019 року начальник виробничого підрозділу Ніжинська дистанція сигналізації та зв`язку ОСОБА_2 виніс розпорядження № 25 про призначення наради на 04 червня 2019 року о 13:00 годині на ст. Ніжин для розгляду ходу усунення відмов на дільниці Чернігів-Жукотки та ст. Чернігів в добу 29 травня 2019 року, виконання розпорядження № 18 начальника дистанції від 10 квітня 2019 року та наказу № 42 начальника дистанції 
від 04 лютого 2019 року, яким зобов`язав прибути на нараду у тому числі 
ОСОБА_1 з документами, зокрема письмовими поясненнями 
ОСОБА_3 про відсутність на робочому місці 31 травня 2019 року.
Із доповідної записки старшого електромеханіка ОСОБА_4 вбачається, що зі службового телефону про призначення наради було повідомлено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Згідно доповідної інженера з організації та нормування праці ОСОБА_5 копія розпорядження № 25 від 03 червня 2019 року «Про призначення наради» була надіслана в електронному вигляді на електронну пошту ОСОБА_1 03 червня 2019 року о 15 годині 42 хвилини.
Відповідно до акту від 04 червня 2019 року в кабінеті заступника начальника дистанції по СЦБ ОСОБА_6 на нараді старших електромеханіків СЦБ, яка проводилась після загальної виробничої наради всіх старших електромеханіків, ОСОБА_1 було проінформовано про проведення наради 04 червня 2019 року о 13:00 годині, однак ознайомитися під підпис з розпорядженням останній відмовився.
04 червня 2019 року на нараді виробничого підрозділу Ніжинська дистанція сигналізації та зв`язку постановлено згідно статті 149 КЗпП України зажадати від порушників трудової та виконавчої дисципліни ШНС ОСОБА_1 та ШН  ОСОБА_3 надання аргументованих письмових пояснень щодо невиконання розпорядження № 25 від 03 червня 2019 року в термін до 07 червня 2019 року для притягнення їх до дисциплінарного стягнення у вигляді догани, направити подання в профспілковий комітет щодо надання згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 розпорядження начальника № 25 від 03 червня 2019 року, начальником дистанції ОСОБА_2 видано розпорядження № 26 від 04 червня 2019 року про надання письмових пояснень.
У письмових поясненнях від 06 червня 2019 року ОСОБА_1 зазначив, що не прибув на нараду 04 червня 2019 року, тому що не був ознайомлений з розпорядженням № 25 від 03 червня 2019 року. Також повідомив, що 04 червня 2019 року знаходився на нараді з 8:00 години до 11 години 
30 хвилин.
10 червня 2019 року в профспілковий комітет Первинної профспілкової організації Вільної профспілки Ніжинської дистанції сигналізації та зв`язку направлено подання № 1371 щодо надання попередньої згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , як члена виборного профспілкового органу, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 розпорядження начальника № 25 від 03 червня 2019 року.
Вказане подання отримано профспілковим комітетом 11 червня 2019 року.
Виробничим підрозділом Ніжинська дистанція сигналізації та зв`язку було направлено до профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Вільної профспілки Ніжинської дистанції сигналізації та зв`язку подання 
від 18 червня 2019 року № 1428 щодо надання згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності згідно зі статті 147 КЗпП України. У відповідь отримано лист Первинної профспілкової організації Вільної профспілки Ніжинської дистанції сигналізації та зв`язку від 25 червня 2019 року № 22 про відмову у наданні згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
Наказом начальника виробничого підрозділу Ніжинська дистанція сигналізації та зв`язку ОСОБА_2 № 22/к від 01 липня 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 , старшому електромеханіку дільниці 1 групи бригади № 10 з обслуговування пристроїв СЦБ ст. Чернігів (Виробнича дільниця № 2 першої групи Чернігів-Семиходи-Горностаївка-Ніжин викл.) за невиконання розпорядження № 25 
від 03 червня 2019 року оголошено догану.
Відповідно до зазначеного наказу ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що 04 червня 2019 року о 13:00 годині в адмінбудівлі дистанції по ст. Ніжин відбулася нарада, призначена розпорядженням начальника дистанції № 25 від 03 червня 2019 року, на яку був запрошений старший електромеханік дільниці першої групи ОСОБА_1 . На нараду ОСОБА_1 не з`явився, чим порушив статтю 139 КЗпП України, розділ 4 Посадової інструкції та пункту 6 Загальних положень «Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1993 року № 55 
(зі змінами).
З акту виробничого підрозділу Ніжинська дистанція сигналізації та зв`язку 
від 09 липня 2019 року вбачається, що в присутності старших електромеханіків, начальників дільниць та керівного складу дистанції на нараді ОСОБА_2 було доведено до відома присутніх про випадок невиконання старшим електромеханіком ОСОБА_1 розпорядження № 25 від 03 червня 2019 року і оголошення йому догани (наказ № 22/к від 01 липня 2019 року).
Згідно показань свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , - ОСОБА_1 був присутній на нараді 04 червня 2019 року і його повідомляли про проведення наради о 13:00 годині згідно розпорядження № 25 від 03 червня 2019 року.
ОСОБА_1 у судовому засіданні, як у суді першої інстанції, так і апеляційної інстанції не заперечував факт перебування на нараді 04 червня 2019 року з 08 години до 11 години 30 хвилин, про що вказував також у письмових поясненнях.
При встановленні факту доведення до відома позивача розпорядження № 25 від 03 червня 2019 року судами враховано доповідні старшого електромеханіка ОСОБА_4 , інженера з організації та нормування праці ОСОБА_5 , а також акт від 04 червня 2019 року.
Позиція Верховного Суду
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 
частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.
Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, наявність дисциплінарного проступку в діях  ОСОБА_1 , що виявилось у порушенні статті 139 КЗпП України, розділу 4 Посадової інструкції та пункту 6 Загальних положень «Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 1993 року № 55 (зі змінами), а також додержання роботодавцем при прийнятті Наказу № 22/к порядку та строків застосування дисциплінарного стягнення, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягали застосуванню, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Загалом доводи касаційної скарги аналогічні доводам позовної заяви та апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції і зводяться до незгоди із обставинами встановленими судами та наданою ними оцінкою доказам у справі.
Натомість встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено зокрема статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. 
Наказ № 22/к від 01 липня 2019 року містить відомості про час, місце, суть допущеного позивачем дисциплінарного проступку та положення нормативно-правових і локальних актів, які були порушені ОСОБА_1 .
Посилання заявника на суворість застосованого дисциплінарного стягнення є безпідставним, оскільки застосований до ОСОБА_1 вид дисциплінарного стягнення є найменш суворим із передбачених статтею 147 КЗпП України та пунктом 12 розділу ІІ Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1995 року № 55 (в редакції на час прийняття оспорюваного наказу).
Доводи касаційної скарги про неврахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 161/6283/16-ц, є необґрунтованими, адже на відміну від вказаних справ, у розглядуваній справі судами встановлено наявність в діянні   ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку та дотримання роботодавцем порядку і строків застосування дисциплінарного стягнення.
Посилання заявника на неможливість взяти участь у нараді 04 червня 
2019 року внаслідок непоінформованості про розпорядження № 25 
від 03 червня 2019 року вмотивовано спростовано судами попередніх інстанцій за результатами оцінки наявних у справі доказів.
Судом першої інстанції, з яким погодився апеляційним суд, проаналізована з точки зору обґрунтованості відмова профспілкового комітету у наданні згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та встановлено, що рішення профспілкового комітету є необґрунтованим, а підстави відмови не зазначені.
Також судами надано оцінку наявності у начальника Ніжинської дистанції сигналізації та зв`язку філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_2 повноважень на видання оспорюваного наказу, при цьому судами враховано як Положення про регіональну філію «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця», пункт 17 Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1995 року № 55 (в редакції на час прийняття оспорюваного наказу), згідно з яким дисциплінарні стягнення може накласти керівник, який має право прийняття на роботу працівника, що вчинив дисциплінарний проступок, так і той факт, що на посаду старшого електромеханіка ОСОБА_1 був переведений саме наказом начальника Ніжинської дистанції сигналізації та зв`язку.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 
ЦПК України оскаржені судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.
Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 лютого 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 22 липня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович  О. В. Білоконь Є. В. Синельников