Постанова 
Іменем України
 
29 червня 2021 року     
                    
м. Київ
 
провадження №22-ц/824/9117/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду  цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач), 
суддів: Желепи О.В., Кравець В.А., 
 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,
 
на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва 
 
від 03 лютого 2021 року про передачу справи за підсудністю до іншого суду
 
у цивільній справі №753/73/21 Дарницького районного суду м. Києва
 
за позовом ОСОБА_1 
 
до ОСОБА_3 
 
про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,
 
                                               В С Т А Н О В И В:
 
В січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду            м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року справу передано на розгляд іншому суду з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.
 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач, діючи через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права, без повного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про передачу справи за підсудністю до іншого суду. 
 
Як на підставу скасування ухвали суду вказував, що суд дійшов помилкового висновку про передачу справу на розгляд Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, до юрисдикції якого відноситься зареєстроване місце проживання відповідачки. 
 
Судом не враховано, що у позовній заяві наведені обставини підсудності даної справи саме Дарницькому районному суду м. Києва. Зазначив, що йому відомо про те, що відповідачка ймовірно проживає на території Російської Федерації, лише іноді відвідуючи Україну та останній на праві власності належить квартира, яка знаходиться в Дарницькому районі м. Києва за адресою: АДРЕСА_1 . 
 
На думку позивача, позов подано до Дарницького районного суду м. Києва, як місця де фактично постійно проживає відповідачка разом з дитиною під час перебування в Україні. Зауважив, що факт проживання відповідачки саме за цією адресою підтверджується й поданими нею клопотаннями та документами у іншій справі, яка розглядається Ірпінським міським судом Київської області, а також отримання відповідачкою судової кореспонденції саме на цю адресу.
 
За вказаних обставин просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2021 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи до іншого суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року дану справу передано на розгляд до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська.
 
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що зареєстроване місце проживання відповідачки відноситься до території Дніпровського районного суду               м. Дніпродзержинська.
 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, враховуючи наступне. 
 
Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Звертаючись з позовом, зазначив, що даний позов подано за фактичним місцем проживання відповідачки в Україні, оскільки ймовірно остання проживає в Російській Федерації,  а перебуваючи в Україні проживає в квартирі, яка належить їй на праві власності, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дана адреса відноситься до території Дарницького району м. Києва.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
 
З матеріалів справи вбачається, що згідно відомостей Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , з 09.12.1988 по теперішній час (а.с. 68).
 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що питання про передачу справи на розгляд іншого суду судом першої інстанції вирішено правильно з дотриманням норм процесуального права.
 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що позов подано за фактичним місцем проживання відповідачки в Дарницькому районі м. Києва, не можуть бути підставою для скасування ухвали, оскільки позивач, вірно посилаючись на положення ч. 9 ст. 28 ЦПК України, тлумачить це положення на власний розсуд, звертаючи лише увагу на те, що позов пред`являється за місцем проживання чи перебування. Однак, позивач не звертає увагу на те, що у вказаній нормі законодавцем визначено, що таке місце проживання чи перебування повинно бути зареєстрованим.
 
Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою:                   АДРЕСА_1 .
 
Посилання в апеляційній скарзі, що у іншій справі ОСОБА_3 вказує адресу: АДРЕСА_1 , для листування, не спростовують висновку про передачу справи на розгляд до іншого суду за зареєстрованим місцем проживання відповідачки, оскільки учасник справи має право зазначити адресу, відмінну від зареєстрованого місця проживання, за якою буде здійснюватися листування. І зазначення учасником справи адреси листування не може змінювати територіальну підсудність справи.
 
Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.
 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, 
 
                                                        П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.
 
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                                                                    О.Ф. Мазурик

 
Судді                                                                                                                 О.В. Желепа

 
                                                                                                                          В.А. Кравець