справа № 759/10711/20
провадження № 22-ц/824/4985/2021
головуючий у суді І інстанції Миколаєць І.Ю.
 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
 
ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
      13 квітня 2021 року                                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У червні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову вказувала, що 17 листопада 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги. Позивач виконала умови договору, надавши юридичні послуги, однак відповідач не виконує вимоги договору, а саме не сплачує, передбачений договором гонорар за надання юридичних послуг у сумі 195 900 грн. Вказана сума складається з сукупної вартості наступних робіт ( послуг): підготовка клопотань, заяв, листів в кількості 69, загальна сума 55 200 грн, підготовка скарг в кількості 8, загальна сума 36 000 грн, письмові пояснення в кількості 3, загальна сума 6000 грн, письмова конусультація в кількості 1, загальна сума 1 500 грн, захист потерпілого (судове провадження) в кількості 6 загальна сума 72 000 грн, участь в апеляційному засіданні в кількості 6, загальна сума 25 200 грн.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання правової допомоги, укладеним 17 листопада 2019 року у розмірі 195 900 грн та судовий збір розмірі 1 959 грн.
 Не погоджуючись із указаним рішенням суду представник відповідача         ОСОБА_1 - адвокат Дяченко С.В.звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на навмисне збільшення ОСОБА_2 без погодження з ОСОБА_1 обсягу наданих послуг за договором, що потягло за собою збільшення вартості таких послуг.
Звертає увагу суду, що з наданих позивачем документів неможливо встановити обсяг проведених робіт, кількість витраченого часу, використані інформаційні матеріали, а також ідентифікувати його участь у виконанні наданні послуг. Посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року по справі №826/19299/15.
Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків залишивши поза увагою докази, які спростовують доводи позивача та підтверджують, що дійсний розмір наданих послуг заявлений позивачем є меншим.
Також зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи відповідача, які підтверджувалися доказами щодо непрофесійності дій позивача, що могли привести до втрати права на судовий захист, а саме розголошення відносно відповідача та без його згоди адвокатом Дрижаковою Д.Ю. інформації, що містить адвокатську таємницю.
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував доводи відповідача щодо не співмірності вартості наданих позивачем послуг у порівнянні з фінансовим інтересом відповідача до вирішення його питання з відновлення водопостачання та електропостачання, оскільки за результатом наданих послуг позивачем питання поновлення водопостачання та електропостачання не вирішено, проте, вартість послуг правової допомоги перевищує зазначену заборгованість відповідача перед кооперативом майже у два рази.
22 лютого 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 - адвоката Буша А.В., в якому представник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Вказує, що факт надання послуг та відсутність претензій у сторін з приводу надання послуг підтверджується актом наданих послуг, який згідно з умовами укладеного між сторонами договору, є документом, який відповідним чином засвідчує факт надання послуги.
Також вказує, що ОСОБА_1 надала згоду на розголошення адвокатської таємниці, а її дії є нічим іншим як намаганням тиску на адвоката з метою уникнути сплати гонорару.
Посилання на провадження в Господарському суді міста Києва по справі №910/16822/20 є грубим втручанням у діяльність адвоката й перешкоджання виконанню професійних обов`язків адвоката. За даним фактом відкрито кримінальне провадження №12021105100000697.
У судовому засіданні представник відповідача  ОСОБА_1 - адвокат Дяченко С.В.повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Буша А.В. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, шляхом направлення судової повістки на електронну адресу.
12 квітня 2021 року від позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 13 квітня 2021 року на інший день.
В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_2 не може з`явитись у судове засідання у зв`язку із тим, що буде знаходитись на міжнародній практичній конференції для російськомовних адвокатів у Стамбулі.
Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи апеляційний суд виходить із тих обставин, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору  у відповідному судовому засіданні.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.
Позивачем ОСОБА_2 не указані причини, які унеможливлюють вирішення спору за її відсутності.
Так, ні позивач ОСОБА_2 , ні її представник ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу не указують на необхідність дослідження нових доказів та не заявляють клопотання про здобуття нових доказів. Отже перевірці підлягають висновки суду першої інстанції на підставі наявних у справі матеріалів, підстав для дослідження нових доказів не встановлено.
Колегією апеляційного суду також враховано, що сторони обізнані про розгляд справи та про визначену судом дату засідання. Представник позивача будучи обізнаним із викладеними у апеляційній скарзі доводами, надав відзив, який залучений до матеріалів справи. Таким чином представник позивача адвокат Буша А.В., діючи в інтересах позивача, висловив своє ставлення до апеляційної скарги, навівши свої письмові заперечення на всі доводи апеляційної скарги у відзиві на апеляційну скаргу.
Обставин, які унеможливлюють розгляд справи за відсутності позивача та її представника ні у відзиві адвоката позивача ОСОБА_3 , ні у заяві про відкладення розгляду справи не указані.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із частиною 1  статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги від 17 листопада 2019 року з №56-11-2019 на платній основі (а.с. 8-10).
Тарифами щодо надання правової допомоги за договором №56-11-2019, які підписані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визначено суми передбачені до сплати за послуги, які може надавати адвокат (а.с.11).
19 червня 2020 року складено рахунок фактуру № СФ-0000008 від 19 червня 2020 року, відповідно до якого за договором №56-11-2019 від 17 листопада 2019 року було проведено робіт на суму 195 900 грн (а.с.14).
У вказаному рахунку фактурі наявні наступні послуги здійснені адвокатом: підготовка клопотань, заяв, листів у кількості 69 шт. (у сумі 55 200 грн), підготовка скарг у кількості 8 шт. (у сумі 36 000 грн), письмові пояснення у кількості 3 шт. (у сумі 6 000 грн), письмова консультація у кількості 1 шт. (у сумі 1 500 грн), захист потерпілого у шести засіданнях (у сумі 72 000 грн), участь в шести апеляційних засіданнях (у сумі 25 200 грн).
Відповідно до акта здачі приймання робіт від 23 червня 2020 року № ОУ-0000024, який підписаний ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виконавцем ( ОСОБА_2 ) за договором №56-11-2019 від 17 листопада 2019 року було проведено робіт на суму 195 900 грн (а.с.13).
Задовольняючи позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану правову допомогу, суд першої інстанції послався на доведеність та обґрунтованість вказаних позовних вимог, так як позивачем виконані зобов`язання за договором та було надано відповідачу правову допомогу, відповідачем умови договору щодо оплати вартості наданих послуг не виконані, а тому наявні правові підстави для стягнення заборгованості за надані послуги в судовому порядку.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції так, як вони зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та відповідають вимогам матеріального права, з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
У ч. 1 статті 903 ЦК України визначено що, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорар), порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надані послуги, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
В п.2.1. вищевказаного договору зокрема зазначено, що адвокат має право підписувати, подавати та отримувати від імені клієнта будь-які документи, заяви, клопотання, запити, довідки, скарги, у тому числі апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень, тощо.
В п.2.2. вищевказаного договору зокрема зазначено, що клієнт зобов`язаний сплатити адвокату винагороду за виконане доручення та/або вчинення дій спрямованих на виконання умов даного договору.
В п.3.2. вищевказаного договору зокрема зазначено, що гонорар скаладається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами шляхом підписання додаткових угод.
Тарифами щодо надання правової допомоги за договором №56-11-2019, які підписані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визначено суми передбачені до сплати за послуги, які може надавати адвокат (а.с.11).
19 червня 2020 року складено рахунок фактуру № СФ-0000008 від 19 червня 2020 року, відповідно до якого за договором №56-11-2019 від 17 листопада 2019 року було проведено робіт на суму 195 900 грн (а.с.14).
У вказаному рахунку фактурі наявні наступні послуги здійснені адвокатом: підготовка клопотань, заяв, листів у кількості 69 шт. (у сумі 55 200 грн), підготовка скарг у кількості 8 шт. (у сумі 36000,00 грн), письмові пояснення у кількості 3 шт. (у сумі 6 000 грн), письмова консультація у кількості 1 шт. (у сумі 1 500 грн), захист потерпілого у шести засіданнях (у сумі 72 000 грн), участь в шести апеляційних засіданнях (у сумі 25 200 грн).
Відповідно до акта здачі приймання робіт від 23 червня 2020 року № ОУ-0000024, який підписаний ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виконавцем ( ОСОБА_2 ) за договором №56-11-2019 від 17 листопада 2019 року було проведено робіт на суму 195 900 грн (а.с.13).
У суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначав, що перебував у трудових відносинах з позивачем. Вказував, що особисто бачив в листопаді 2019 року факт підписання договору №56-11-2019, а також здійснював підготовку тексту вказаного договору. ОСОБА_1 особисто підписала договір. ОСОБА_4 вказував, що за вказаним договором готувались юридичні документи, останній їздив до ОСОБА_1 підписувати документи.
Вказаний факт був правильно прийнятий судом першої інстанції, як доказ підписання між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору №56-11-2019 від 17 листопада 2019 року.
Також, на акті здачі приймання робіт від 23 червня 2020 року № ОУ-0000024 наявний підпис ОСОБА_1 , відповідачем не було доведено, що даний підпис здійснено не нею. 
Як вбачається з доданих позивачем до матеріалів справи процесуальних документів, які були постановлені в справах, де представництво інтересів ОСОБА_1 , здійснювала ОСОБА_2 , остання виконувала свої зобов`язання за вищевказаним договором.
На підтвердження належного виконання своїх обов`язків з представництва інтересів ОСОБА_1 , позивач надала суду наступні документи, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_2 здійснювала представництво інтересів ОСОБА_1 доказом чого слугує ряд документів:
- Ухвала від 24 лютого 2020 року в справі №759/2967/20; Ухвала від 30 березня 2020 року в справі №640/20937/18; Ухвала від 23 квітня 2020 року в справі №759/5945/20; Ухвала від 01 червня 2020 року в справі №759/8867/20;
-Відповідь від Офісу Генерального Прокурора України від 07 квітня 2020 року №09/1/3-р-20 (а.с.137);
-Відповідь Приватного Акціонерного Товариства «АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «КИЇВВОДОКАНАЛ» на адвокатський запит від 12 березня 2020 року щодо надання в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 інформації про проведення робіт з прокладання водопровідної та каналізаційної мережі до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.138);
-Відповідь ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» на адвокатський запит від 12 березня 2020 року в інтересах ОСОБА_1 щодо надання інформації (а.с.138);
-24 лютого 2020 року Ухвала Святошинського районного суду міста Києва, якою постановлено: скаргу ОСОБА_2 подану в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУ НП України в м. Києві задовольнити частково (а.с.139);
-Заява до Святошинського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року про надання матеріалів справи № 759/20855/19; ознайомлення (а.с.140);
-Заява про злочин передбачений статтями 356, 355 КК України до Святошинського управління поліції в інтересах ОСОБА_1 (а.с.141);
-Заява до Святошинського управління поліції від 10 березня 2020 року про виконання рішення суду в інтересах ОСОБА_1 (а.с.144);
-Відзив на позовну заяву у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Булгаков» (40961002) про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності на квартиру в інтересах ОСОБА_1 від 02 березня 2020 року, справа № 759/20855/19 (а.с.145);
-Копії квитанцій поштового відправлення по справі № 759/20855/19 (а.с.148);
-Клопотання від 02 березня 2020 року по справі № 759/20855/19 про залучення третіх осіб в інтересах ОСОБА_1 (а.с.149);
-Заява про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2020 року в інтересах ОСОБА_1 до Святошинського управління поліції (а.с.150);
-Пояснення до Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року по справі №759/1132/19 позивач ОСОБА_1 де Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Булгаков» (а.с.151);
-Заява до Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2020 року про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог в інтересах ОСОБА_1 справа №640/20937/18 позивач Обслуговуючий кооператив «Житлово- будівельний кооператив «Булгаков» (а.с.154);
-Відповідь від 16 квітня 2020 року №29-р Київської місцевої прокуратури в інтересах ОСОБА_1 (а.с.155);
-Відповідь від 16 квітня 2020 року від представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в інтересах ОСОБА_1 (а.с.156);
- Відповідь від Офісу Генерального Прокурора України від 15 квітня 2020 року №09/1/3-р-20 в інтересах ОСОБА_1 (а.с.157);
-23 квітня 2020 року Ухвала Святошинського районного суду міста Києва, якою задоволено скаргу адвоката Дрижакової Діни Юріївни в інтересах ОСОБА_1 про внесення відомостей до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого статтею 325 КК України (а.с.158);
-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 лютого 2020 року і №12020100080001066 (а.с.159);
-Відповідь від Офісу Генерального Прокурора України від 14 травня 2020 року №09/1/1-р-2020 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.160);
-Відповідь Прокуратури №8 від 04 травня 2020 року №29-р в інтересах ОСОБА_1 (а.с.161);
-Ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №640/20937/18 про залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідач (а.с.162);
-Ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва про закриття провадження у справі №640/20937/18, в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , | ОСОБА_10 (а.с.163);
-Заява про злочин в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_1 від 24 березня 2020 року (а.с.164);
-Адвокатський запит в інтересах ОСОБА_1 до ПРАТ АК КИЇВВОДОКАНАЛ від 12 березня 2020 року (а.с.169);
-Адвокатський запит в інтересах ОСОБА_1 до ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ від 12 березня 2020 року (а.с. 172);
-Скарга в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 на бездіяльність старшої слідчої в особливо важливих справах Видринської Олени Анатоліївни від 05 березня 2020 року (а.с. 175);
-Відповідь Київської місцевої Прокуратури №8 від 13 травня 2020 року №38-105- 20 в інтересах ОСОБА_1 (а.с. 178);
-Заява про злочин, передбачений ст.191 КК України від 27 травня 2020 року в інтересах ОСОБА_1 , підписана власноручно ОСОБА_1 та адвокатом Дрижаковою Діною Юріївною (а.с.179);
-Скарга у порядку статті 303 КПК України в інтересах ОСОБА_1 від 01 червня 2020 року до Святошинського районного суду міста Києва (а.с.182);
-Адвокатський запит в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Булгаков» від 04 червня 2020 року (а.с.184);
-Пояснення до окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 від 27 травня 2020 року по справі №640/20937/18 (а.с.185);
-Відповідь Прокуратури міста Києва від 10 червня 2020 року №04/2/3-р-20 в інтересах ОСОБА_1 (а.с.188);
-01 червня 2020 року Ухвала Святошинського районного суду міста Києва, якою задоволено скаргу адвоката Дрижакової Діни Юріївни в інтересах ОСОБА_1   (а.с.189);
-Копія заяви із поштовим відправленням до Святошинського УП ГУНП у місті Києві заяви ОСОБА_1 про крадіжку (а.с.191);
-Відповідь Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про відновлення водо- та електропостачання у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.194);
-Відповідь Святошинського УП ГУНП у місті Києві про відсутність складу правопорушення по заяві ОСОБА_1 за ЖСО №46939 від 08 липня 2020 року (а.с.193).
Доводи апеляційної скарги про те, що договір №56-11-2019 від 17 листопада 2019 року відповідачем був підписаний формально, та фактично означав надання позивачкою їй безоплатної правової допомоги, оскільки саме так їй повідомила позивачка, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки чинність указаного договору не була оспорена у судовому порядку. 
Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що акт від 23 червня 2020 року № ОУ-0000024 не підписувався відповідачкою.
Як убачається із вказаного акта здачі приймання робіт від 23 червня 2020 року № ОУ-0000024 у ньому наявний підпис ОСОБА_1 , відповідачем не було доведено ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді, що даний підпис здійснено не нею. 
Аналізуючи встановлені обставини справи та надані на їх підтвердження докази, колегія судів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання по наданню правової допомоги відповідачу за договором про надання правової допомоги №56-11-2019 від 17 листопада 2019 року в повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на навмисне збільшення ОСОБА_2 без погодження з ОСОБА_1 обсягу наданих послуг за договором, що потягло за собою збільшення вартості таких послуг.
Колегія суддів відхиляє такі доводи апеляційної скарги, оскільки, акт здачі приймання робіт від 23 червня 2020 року № ОУ-0000024 підписаний ОСОБА_1 та відповідних зауважень щодо обсягу та доцільності виконаних робіт не має, таким чином суд приходить до висновку про погодження сторонами вартості виконаних робіт. Вказаний акт не містить заперечень чи незгоди відповідачки із таким розрахунком.
Не можна також визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо не співмірності вартості наданих позивачем послуг у порівнянні з фінансовим інтересом відповідача до вирішення його питання з відновлення водопостачання та електропостачання, оскільки між сторонами виникли договірні зобов`язання та отримувачем послуг без зауважень підписано акт виконаних робіт, що є доказом погодження обсягу наданих послуг та їх вартості.
З огляду на наведене та, враховуючи відсутність доводів апеляційної скарги щодо ненадання правової допомоги або її надання в обсязі іншому, ніж зазначено в договорі та акті про надану правову допомогу та щодо розміру гонорару, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність та обґрунтованість позовних вимог в повному обсязі та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надану правову допомогу.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Отже, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
 
Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 26 квітня 2021 року.

Головуючий                                                                     Т.О. Писана
 
Судді                                                                                  К.П. Приходько
 
                                                                                            С.О. Журба