ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/527/21 Справа № 206/594/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Плінська А. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2021 року стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, 
за участю:
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності                 ОСОБА_1 
потерпілого                                                  ОСОБА_2 
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. та стягнуто судовий збір.
Відповідно до оскарженої постанови суду першої інстанції, 27 січня 2021 року о 17-00 год. в м. Дніпро, Самарський район на перехресті вул. Романовського та вул. Бестужева водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mazda CX-7, номерний знак НОМЕР_1 при виконанні обгону не впевнився в його безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом ІNTERCARGOTRUCK, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у попутному напрямку і повертав ліворуч на вул. Бестужева. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 14.6 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суд першої інстанції, а справу направити на судову експертизу. Вважає, що він не порушував вимоги п. 14.6. а), оскільки здійснив обгін не на перехресті та він не міг знати чи є перехрестя, тому що на цій ділянці дороги відсутні відповідні знаки та розмітка. Також зазначає, що ДТП сталося з вини іншого водія, який порушив вимоги пунктів 9.4., 10.1, 10.5, 11.3 та інші ПДР України.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції, а справу направити на експертизу. 
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав постанову суду законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення. 
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі. 
       Судом першої інстанції, при винесені постанови стосовно ОСОБА_1 вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, а його висновки про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідають матеріалам справи.
Так, висновок суду першої інстанції про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №044526 від 27.01.2021 року, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку; схемою місця ДТП; фототаблицею до схеми; поясненнями потерпілого ОСОБА_3 та частково поясненнями самого ОСОБА_1 .
З оскарженої постанови суду видно, що судом першої інстанції встановлено винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого              ст. 124 КУпАП, за порушення п. 14.6. а) ПДР України, згідно з яким заборонено обгін на  перехресті.
Як слідує зі схеми місця ДТП зіткнення автомобілів мало місце безпосередньо перед перехрестям вул. Романовського та вул. Бестужева в м. Дніпро, тобто за 6,4 м до початку перехрестя, про що зазначає і сам апелянт в скарзі. 
Проте на думку ОСОБА_1 в його діях відсутнє порушення вимог п. 14.6. а) ПДР України, оскільки зіткнення сталось не на самому перехресті доріг, що виключає його винуватість, однак апеляційний суд не може погодитись з такими твердженнями, з огляду на таке. 
Відповідно до п. 1.10. ПДР України обгін — випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху. 
При цьому маневр «обгін» не є одномоментною дією, а має свої стадії, як початок маневру — виїзд на зустрічну смугу руху, саме випередження одного або кількох транспортних засобів та закінчення маневру — повернення в смугу руху за напрямом свого руху. Маневр обгін здійснюється, коли автомобіль, який його виконує перебуває в русі. 
Таким чином, той факт, що водій  ОСОБА_1  керуючи транспортним засобом Mazda CX-7, почав здійснювати маневр обгону перед перехрестям і допустив зіткнення з іншим автомобілем безпосередньо перед перехрестям, а саме на відстані 6,4 м до перехрестя, то є очевидним, що сам маневр автомобіля під його керування полягав у перетині цього перехрестя по зустрічній смузі руху, то такі його дії не відповідають вимога п. 14.6. а) ПДР України і саме ці його дії перебувають в причинному зв`язку з настанням події ДТП. 
Щодо доводів ОСОБА_1 про не встановлення знаків перед перехрестям, то обставини, як встановлених знаків, так і їх відсутність перед перехрестям, не знайшла свого підтвердження, а тому стверджувати, що відповідні знаки відсутні не має підстав. 
Посилання ОСОБА_1 , що він рухався по зустрічній метрів 50 до зіткнення, спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , який пояснив, що під`їжджаючи до перехрестя пропустив транспортні засоби, що рухались по зустрічній смузі і почав здійснювати маневр повороту ліворуч. Ці показання потерпілого не заперечував ОСОБА_4 , а тому, факт руху по зустрічній смузі інших транспортних засобів, унеможливлює рух ОСОБА_1 по зустрічній смузі руху протягом дистанції яку він зазначає. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про винуватість в цій ДТП іншого учасника ДТП - водія транспортного засобу ІNTERCARGOTRUCK, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , апеляційним судом не перевіряються, оскільки судовий розгляд здійснюється тільки стосовно особи щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_1 та в його межах. Крім того, в матеріалах справи є копія протоколу, складеного стосовно водія ОСОБА_3 , який має бути предметом судового розгляду в іншому провадженні і суд має надати правову оцінку його діям. 
Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку про законність та обґрунтованість твердження суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 п. 14.6. а) та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП або Інструкції під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність або недоведеність винуватості ОСОБА_1 та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під час апеляційного перегляду не встановлено. 
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають ст. 252 КУпАП, та спростовують доводи апелянта, що матеріалами не доведено вину останнього, тому місцевий суд обґрунтовано взяв їх до уваги під час прийняття рішення. 
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2021 року стосовно ОСОБА_5  за ст. 124 КУпАП залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                          О.П. Піскун