ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2021 р.           Справа№ 910/18746/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пашкіної С.А.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Буравльова  С.І. 

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.
представників сторін:
від позивача: Накоп`юк Я.В. адвокат;
від відповідача: Куць О.В. ( довір. від 07.05.2021);
Косик С.І. (довір. від 07.05.2021);

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на рішення Господарського суду міста Києва  від 24.02.2021 
у справі № 910/18746/20 (суддя Гумега О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 73 465, 92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі №910/18746/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»  73   465,92грн безпідставно набутих коштів, 2   102,00 грн. судового збору.
Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:
- відповідно до обставин справи  між сторонами існують правовідносини на підставі основного договору  про надання послуг №07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 та договору  про перевезення  вантажів на особливих умовах від 30.09.2019 (надалі - договір РРМП), однак грошові кошти в сумі 73   465,92грн стягнуто відповідачем не на виконання цих договорів, тобто перерахування відбулось без правових підстав, а отже вимоги позивача про стягнення з відповідача 73   465,92грн, як безпідставно набутих коштів (ст.1212 ЦК України) є обґрунтованими.
Не погоджуючись з рішенням, відповідач  звернувся  з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.02.2021 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В апеляційній скарзі  відповідач зазначає про те, що:
- судом не досліджено умови основного договору та неправильно застосовано норми матеріального права, викладені в п.9 Правил зберігання вантажів, пп. 2.3 п.2 розділу III Збірника тарифів, оскільки збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом і не потребує додаткового погодження сторонами;
- акти загальної форми про затримку вагонів підписані представниками ТОВ «Грейнсвард» без зауважень, підписавши такі акти позивач погодився з відомостями, зазначеними в цих актах, у том числі, щодо періоду затримки вагонів та наявності самого факту затримки вагонів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення господарського суду міста Києва, справу №910/18746/20 призначено на 12.05.2021.
Від  позивача (26.04.2021) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому  позивач просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу  позивач зазначає про те, що:
- п.4.2 договору РРМП в редакції №2 чітко та вичерпно передбачено, що у випадку накопичення маршрутного поїзда замовником до моменту  оформлення перевізного документа сплачується: плата за вільним тарифом «Організація перевезень і накопичення  власного рухомого складу згідно з укладеними договорами» відповідно до додатку №1 до основного договору; плата за користування вагоном, що перебуває у безпосередньому розпорядженні вантажовласника, яка розраховується згідно формули, наведеної в п.3.2.1 договору. При цьому, жодний із елементів, який включається у розмір плати за надані послуги за договором РРМП в редакції №1, не передбачає збору саме за накопичення маршрутного поїзду  за РРМП; - такого збору не передбачено і положеннями основного договору, на який посилається відповідач.
Від відповідача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач зазначає про те, що:
- основним договором прямо зазначено, що розмір зборів, пов`язаних з перевезенням визначається Збірником Тарифів. Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України Тарифне керівництво №1, п п. 2.1. п.2 розділу III Збірника тарифів встановлює розміри зборів за зберігання вантажів, таким чином, збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом і не потребує додаткового погодження сторонами.
Від  позивача (11.05.2021) надійшли додаткові пояснення, в яких позивач  зазначає пр. те, що:
- різниця між регульованим та вільним тарифом виключно у способі визначення ставки (розміру) збору - встановлена/узгоджена, наявність статусу «регульований тариф» автоматично не породжує його обов`язковості.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів              Шапрана В.В., Буравльова С.І. оголошено перерву до 26.05.2021.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судовою колегією встановлено.
07.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", як перевізником,  та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД", як замовником,  укладено договір № 07153/ПЗ-2018 про надання послуг (основний договір), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародних сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018).
Відповідно до п. 1.2. основного договору, перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язаний доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 із змінами та доповненнями (далі - Статут), Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за № 1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.
Згідно з п.1.3 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018, надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.
На виконання п.2.3.3 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 перевізником відкрито для замовника особовий рахунок з наданням коду платника №2829531 та присвоєно код вантажовідправника/вантажоодержувача № 8104.
Відповідно до п.2.3.2 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018, перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно з інформацією АС "Месплан", доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначено в додатках до цього договору.
Відповідно до п. 2.1.6 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 замовник зобов`язаний оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передплати за кодом платника.
Вартість послуг, визначена розділом 3 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018.
Відповідно до п.3.2 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника складається з:
- плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;
- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до договору;
- плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.
Згідно пунктів 4.1. - 4.3, 4.5 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 сторони домовились, що розрахунки за цим договором здійснюються через Філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Укрзалізниця" (далі - філія "ЄРЦ"). При цьому, оплата здійснюється у національній валюті на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання перевізника, з якого грошові кошти зараховуються на особовий рахунок замовника. По мірі виконання перевезень та надання послуг перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати: вартості послуг за перевезення, зазначених в накладній; додаткових зборів (плату за користування вагонами (контейнерами), подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг); додаткових послуг за вільними тарифами; штрафів та пені на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами).
Пунктом 12.1 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 визначено, що договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018, при цьому договір продовжує дію, якщо жодна із сторін письмово за один місць до закінчення дії договору не звернеться до іншої сторони з пропозицією про його припинення.
30.09.2019 між позивачем, як замовником, та відповідачем, як перевізником, шляхом приєднання (акцепту) укладено договір про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів в редакції договору від 26.09.2019. 
Відповідно до інформаційного повідомлення про укладення договору про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів, відповідному договору присвоєно № 07153/ПЗ-2018-О, умови якого оприлюднено на веб-сторінці httр://uz-cargo.com/contractprojects.html (договір РРМП).
В подальшому, договір РРМП був викладений в редакції № 2 від 10.11.2019 (договір РРМП в редакції № 2).
Пунктом 1.3 договору РРМП в редакції № 2 встановлено, що редакція № 2 договору РРМП набуває чинності: з 01.11.2019 в частині п.п.3.1 - 3.4, 3.6 договору щодо замовлення послуг на грудень 2019 року та з 10.11.2019 в частині розділу 4 договору щодо плати за надання послуг відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України; в решті умов - з 01.12.2019 відповідно до умов розд. "Порядок укладення, внесення змін та припинення договору".
Таким чином, до 01.12.2019 підлягають застосуванню умови договору РРМП в редакції 26.09.2019, за винятком п. 3.1 - 3.4, 3.6 (щодо замовлення послуг на грудень 2019 року) та розд. 4 (щодо плати за надання послуг) договору РРМП в редакції № 2. Наразі спірним у даній справі є відправлення 17.11.2019. 
Відповідно до п. 1.1 договору РРМП (в редакції від 26.09.2019) перевізник надає замовнику послуги з організації перевезень маршрутами за погодженими сторонами розкладами руху вантажних маршрутних поїздів.
В частині не урегульованій цим договором, сторони керуються укладеними між ними договорами про надання послуг з здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (основний договір про надання послуг) (п. 1.2. договору РРМП (в редакції від 26.09.2019)).
В розділі 2 договору РРМП (в редакції від 26.09.2019) сторони визначили, що: 
розклад руху маршрутних поїздів (далі - РРМП) - встановлені перевізником: напрямки перевезення маршрутних поїздів (станції відправлення та прибуття за РРМП); дати та/ або періодичність руху поїздів по кожному з напрямків; час відправлення та прибуття маршрутних поїздів на станції, номера поїздів;
маршрутний поїзд - вантажний поїзд, сформований замовником з навантажених та/або порожніх вагонів, який відповідає ваговій нормі та/або кількості вагонів у поїзді, що встановлені перевізником і не може бути менше 44 вагонів, та прямує без переробки на одну станцію призначення або розформування. Маршрутний поїзд може бути оформлено до перевезення як маршрутна відправка одним перевізним документом або як повагонні, групові відправки декількома перевізними документами. 
Пунктом 3.1 договору РРМП (в редакції від 26.09.2019) визначено, що за відсутності необхідного замовнику РРМП, замовник надає перевізнику (до Департаменту управління рухом) заявку на розробку такого РРМП.
На основі наданої замовником заявки, перевізник затверджує РРМП не пізніше 8 робочих днів від дня отримання заявки замовника (п. 3.2 договору РРМП (в редакції від 26.09.2019)).
Згідно з п. 4.3 договору РРМП (в редакції від 26.09.2019) замовник забезпечує (здійснює) оформлення перевізних документів на перевезення завантажених та/ або порожніх вагонів на станцію навантаження у кількості, необхідній для формування маршрутного поїзду, і відправлення маршрутного поїзду за РРМП у визначені таким РРМП терміни (строки). Замовник забезпечує (здійснює) проставляння в графі 7 перевізних документів відмітки "РРМП", а у графі "Найменування вантажу" ("Наименование груза") перевізних документів - відмітку "Перевезення на особливих умовах, договір №__ від _._.20_. З одержувачем погоджено".
Пунктом 4.5 договору РРМП (в редакції від 26.09.2019) визначено, що замовник,  здійснює навантаження та/ або вивантаження вагонів та передає завантажені та / або вивантажені вагони на колії загального користування у кількості, достатній для формування маршрутного поїзду, не раніше ніж за 4 години і не пізніше ніж за 3 години до часу відправлення маршрутного поїзду за РРМП. 
Розділом 4 "Плата за надання послуг" договору РРМП в редакції № 2 (чинний з 10.11.2019) встановлено такі умови:
4.1. Плата при наданні послуг з організації перевезень маршрутними поїздами за РРМП розраховується і стягується відповідно до розд. 3 основного договору про надання послуг з підвищенням розміру інфраструктурної складової плати тарифу визначеного для власного вагону (Івл) на 20 % відповідно до п. 23 розд. ІІ збірка тарифів (далі - інфраструктурна складова тарифу).
4.2. У випадку накопичення маршрутного поїзду на коліях станції, замовником до моменту оформлення перевізного документу (документів) на весь маршрутний поїзд сплачується плата за вільним тарифом "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу згідно з укладеними договорами", відповідно до додатку № 1 до основного договору про надання послуг, а також плата за користування вагоном, що перебуває у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.
4.3. У випадку визначення замовником розміру ставки плати за використання вагонів перевізника більше, ніж визначено в додатку 2 до основного договору про надання послуг, плата нараховується за ставкою, запропонованою замовником в замовленні на РРМП.
16.11.2019 відповідачем згідно накладної № 36770378 прийнято до перевезення по станції Рогатин Львівської залізниці маршрутний поїзд у кількості 50 вагонів-зерновозів на особливих умовах за РРМП зі скороченим терміном доставки (закінчується 18.11.2019, 13:28), про що свідчать відмітки у графах 7, 20, 38, 56 вказаної накладної. 
На думку позивача, відповідачем, в порушення п. 4.2 розділу 4 договору РРМП в редакції № 2, при розрахунку плати за надання послуг з перевезення вантажу на особливих умовах за РРМП безпідставно та протиправно по накопичувальній картці № 17110282 від 17.11.2019 нарахований збір за зберігання вантажу під час накопичення маршрутного поїзда та в односторонньому порядку стягнуто з особового рахунку позивача кошти в розмірі 73 465,92грн з ПДВ.
17.02.2020 позивач надіслав на адресу відповідача претензію за вих. № 1702-056 з вимогою про повернення неправомірно стягнутих коштів у сумі 73 465,92грн.
Відповідач листом від 26.05.2020 за № ЦТЛ-19/927 відмовив позивачу у задоволенні претензії.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначається Статутом залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6.04.1998 № 457 (далі - Статут).
Відповідно до п. 2 Статуту, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (п. 3 Статуту).
Згідно з п. 22 Статуту, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.
Відповідно до п. 6 Статуту, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Пунктом 63 Статуту встановлено, що перевезення вантажів на особливих умовах здійснюються за окремими договорами. При цьому сторони вправі передбачати у договорах додаткову відповідальність за виконання зобов`язань щодо перевезень вантажів.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, позивачем було подано відповідачу заявку щодо відправлення маршрутного поїзду з датою відправлення 17.11.2019 зі станції Рогатин Львівської залізниці на станцію призначення Одеса-Порт.
На підставі поданої позивачем заявки, відповідачем відповідно до розпорядження від 14.11.2019 № ЦД-14/11/1134 було розроблено та затверджено розклад руху маршрутних поїздів, з датою відправлення 17.11.2019 зі станції Рогатин на станцію призначення Одеса-Порт.
Для забезпечення навантаження маршруту на станцію Рогатин Львівської залізниці для ТОВ "Грейнсвард" прибуло 50 вагонів перевізника зі встановленим графіком відправлення - 17.11.2019, тобто вагони під навантаження були подані у встановлений умовами договору строк.
Пунктом 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, визначено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.
Відповідно до п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Матеріалами справи підтверджується, що представниками станції Рогатин Львівської залізниці складені акти загальної форми ГУ-23 № 784 від 16.11.2019, № 777 від 14.11.2019, № 786 від 16.11.2019, № 782 від 15.11.2019, № 780 від 15.11.2019 та № 775 від 14.11.2019, які отримані та підписані представником позивача - менеджером Козловим Ю.Г. без заперечень та зауважень. Вказаними актами засвідчено, що вагони відставлені на колію загального користування до закінчення навантаження маршрутної відправки.
З наданих суду доказів вбачається, що враховуючи відсутність власної під`їзної колії по станції Рогатин Львівської залізниці у ТОВ "Грейнсвард", позивач залучив до виконання зобов`язань третю особу - ПП Агрофірму "Дзвони", на під`їзну колію якого проводилась подача вагонів на підставі письмової угоди № 37.
Згідно письмової угоди №37 ТОВ "Грейнсвард" просило вагони, які будуть прибувати на його адресу для навантаження - зернові, подавати на під`їзну колію ПП Агрофірама "Дзвони".
У письмовій угоді №37 директор ТОВ "Грейнсвард" Козлов Ю.Г. підтвердив своїм підписом, що з умовами договору про подачу та забирання вагонів ПП Агрофірма "Дзвони" № ДН-2/16/1051/м/п від 01.11.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" регіональна філія "Львівська залізниця" виробничий підрозділ "Тернопільська дирекція залізничних перевезень" та ПП Агрофірма "Дзвони", ознайомлений і зобов`язується їх виконувати. Згідно письмової угоди №37, плату за подачу, забирання, маневрову роботу, користування вагонами та інших зобов`язується проводити власник вантажу.
Під`їзна колія ПП Агрофірма "Дзвони" обслуговується на умовах договору про подачу та забирання вагонів ПП Агрофірма "Дзвони" № ДН-2/16/1051/м/п від 01.11.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" регіональна філія "Львівська залізниця" виробничий підрозділ "Тернопільська дирекція залізничних перевезень" та ПП Агрофірма "Дзвони".
Пунктом 1 договору № ДН-2/16/1051/м/п від 01.11.2016 визначено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється подача, розставляння на місцях навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить "Залізниці", примикає до під`їзної колії Рогатинська нафтобаза при станції Рогатин Львівської залізниці через стрілку 22П і обслуговується локомотивом залізниці.
Згідно з п. 6 договору № ДН-2/16/1051/м/п від 01.11.2016 вагони на під`їзну колію подаються локомотивом залізниці із розставлянням вагонів на місцях завантаження, вивантаження.
Пунктом 9 договору № ДН-2/16/1051/м/п від 01.11.2016 визначено, що максимальна переробна спроможність вантажних пунктів: по навантаженню зернових вантажів - 1 вагон, час - 1 година, розмір подачі - 6 вагонів.
Позивач не заперечив обставини стосовно того, що вагони завантажувались на під`їзній колії ПП Агрофірма "Дзвони" і відставлялись на колію загального призначення до закінчення навантаження маршрутної відправки і оформлення перевізного документу.
Зокрема, факт складання та підписання його уповноваженою особою актів загальної форми ГУ-23 № 784 від 16.11.2019, № 777 від 14.11.2019, № 786 від 16.11.2019, № 782 від 15.11.2019, № 780 від 15.11.2019 та № 775 від 14.11.2019, позивач не заперечив.
Заперечуючи щодо позовних вимог, відповідач зазначає про те, що в період очікування оформлення перевізного документу маршрутом здійснювалось зберігання вантажу у вагонах на колії загального користування, у зв`язку з чим відповідачем було нарахований збір за зберігання вантажу та списано кошти з особового рахунку позивача. 
Як зазначалось раніше, між позивачем та відповідачем шляхом приєднання (акцепту) укладено договір про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів (договір РРМП).
Враховуючи характер укладеного між сторонами договору про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів, сторонами погоджено специфічні умови перевезення вантажів, які є визначальними щодо порядку надання відповідних послуг та особливостей їх оплати.
Редакція №2 договору РРМП в частині розділу 4 "Плата за надання послуг" набула чинності з 10.11.2019, тобто до спірного відправлення підлягають застосуванню умови п. 4.1 - 4.3 розділу 4 Договору РРМП в редакції № 2.
Пунктом 4.2 договору про РРМП в редакції № 2 визначено, що у випадку накопичення маршрутного поїзду на коліях станції, замовником до моменту оформлення перевізного документу (документів) на весь маршрутний поїзд сплачується плата за вільним тарифом "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу згідно з укладеними договорами", відповідно до додатку № 1 до основного договору про надання послуг, а також плата за користування вагоном, що перебуває у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.
Таким чином, наведеним пунктом договору про РРМП в редакції № 2 чітко визначено, що у випадку накопичення маршрутного поїзду замовником до моменту оформлення перевізного документу (документів) на весь маршрутний поїзд сплачується:
- плата за вільним тарифом "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу згідно з укладеними договорами", відповідно до додатку № 1 до Основного договору;
- плата за користування вагоном, що перебуває у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.  
Інших додаткових платежів та/або зборів, в т.ч. і збору за зберігання вантажу, саме під час накопичення маршрутного поїзду до моменту оформлення перевізного документу (документів) на весь маршрутний поїзд - не передбачено ні пунктом 4.2, ні жодним іншим пунктом розділу 4 "Плата за надання послуг" договору про РРМП в редакції № 2.
Не можуть бути покладені в основу рішення доводи відповідача про те, що позивачем не враховано вимоги пункту 1.2 договору про РРМП, в якому зазначено, що в частині, не врегульованій цим договором, сторони керуються укладеним між ними основним договором, оскільки в силу  наведених умов п. 1.2 договору про РРМП, положення основного договору в частині, врегульованій договором РРМП в редакції № 2, не застосовуються до спірних правовідносин сторін, оскільки такі правовідносини врегульовані договором РРМП в редакції № 2, зокрема, п. 4.2 розділу 4 "Плата за надання послуг".
Оскільки спірні правовідносини врегульовані договором РРМП в редакції № 2, то не підлягає застосуванню і п. 2.1.7 основного договору, згідно якого замовник зобов`язаний відшкодувати перевізнику витрати, пов`язані із затримкою вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, зокрема, через інші причин, що не залежать від перевізника. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання сум з внесеної передоплати за кодом платника.
В свою чергу, з огляду на укладений між сторонами договір про РРМП в редакції № 2, безпідставним є застосування до спірних правовідносин сторін пункту 9 Правил зберігання вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), на приписи якого посилався відповідач, зазначаючи, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. А рівно, безпідставним є посилання відповідача на пп. 2.3 п. 2 розділу III Збірника тарифів.
З огляду на наведене, відповідач у спірному випадку безпідставно нарахував позивачу плату за зберігання вантажу та стягнув з позивача відповідного збору у розмірі 73 465,92 грн.
Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Приписами наведеної статті встановлено: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України). Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2ст.1212 ЦК України). Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (п.4 ч.3 ст.1212 ЦК України).
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. 
Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Отже, системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає підстави дійти для висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.
Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
З урахуванням наведеного, у відповідача були відсутні підстави для нарахування позивачу плати за зберігання вантажу та стягнення з позивача 73 465,92грн  відповідного збору, грошові кошти в сумі 73 465,92грн було набуто відповідачем без достатньої правової підстави. Відповідно до обставин даної справи між сторонами існують правовідносини на підставі основного договору та договору РРМП, однак кошти у сумі 73 465,92грн стягнуто відповідачем не на виконання цих договорів, тобто перерахування відбулось без правових підстав, а отже вимоги позивача про стягнення з відповідача 73     465,92грн як безпідставно набутих коштів (ст. 1212 ЦК України) є обґрунтованими, про що обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом. 
Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення  Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 не підлягає скасуванню. 
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північний  апеляційний господарський суд,

                                                  ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"
залишити без задоволення.  
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі               №910/18764/20 залишити без змін.
3. Матеріали справи №910/18746/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду відповідно до ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.06.2021

Головуючий суддя                                                            С.А. Пашкіна 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                С.І. Буравльов